ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1283/19                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" до Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про стягнення бюджетної заборгованості, 

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про стягнення з державного бюджету України через ГУ Державної казначейської служби у Київській області на користь ТОВ "Васт-транс" заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2 280 623,00 грн. та пеню в розмірі 3 131 139,17 грн. за період з 25 травня 2015 року по 18 березня 2019 року;
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено, стягнуто витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 грн.
В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Київській області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник Головного управління ДФС у Київській області підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Васт - транс" (код ЄДРПОУ 30367782) зареєстроване як юридична особа 19 березня 1999 року, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 51-54).
20 березня 2015 року ТОВ "Васт-транс" подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, в якій у рядку 24 задекларовано суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 192059,00 грн. (а.с. 21-24).
До податкової декларації позивачем були додані: розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) (а.с. 25-26); розрахунок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року, де суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів збільшено та зазначено у розмірі 2149942,00 грн. (Д2) (а.с. 27-28); розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (а.с. 29); заява про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) (а.с. 30).
Направлення позивачем вищевказаних документів податкової звітності та її отримання контролюючим органом підтверджується наявною у справі квитанцією № 2 (а.с. 35).
17 квітня 2015 року позивачем подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року, де в рядку 26 зазначено суму від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок звітного (податкового періоду) у розмірі 2280623,00 грн. (а.с. 36-38).
До уточнюючого розрахунку позивачем додані: розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2) (а.с. 39), розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (а.с. 40); заява про повернення суми бюджетного відшкодування  (Д4) (а.с. 41).
Направлення позивачем вищевказаних документів податкової звітності та її отримання контролюючим органом підтверджується наявною у справі квитанцію № 2 (а.с. 42).
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року по справі № 810/4017/16 встановлено, що "заявлена підприємством у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року сума бюджетного відшкодування у розмірі 192059,00 грн. є підтвердженою". 
При цьому, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 200.100 статті 200 Податкового Кодексу України в редакції з 01.01.2016 року сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано у строк, визначений цим Кодексом. Вказана норма підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки сума бюджетного відшкодування є узгодженою відповідачем -1 з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, яка в даному випадку проведена не була, отже з 18.05.2015 (з урахуванням поданого позивачем уточнюючого розрахунку від 17.04.2015) " (а.с. 192-193).
За результатами розгляду справи № 810/4017/16 Київським окружним адміністративним судом зобов'язано Києво-Святошинську об'єднану державну податку інспекцію Головного управління ДФС у Київській області подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" суми податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 192 059,00грн (сто дев'яносто дві тисячі п'ятдесят дев'ять гривень 00 копійок) (а.с. 186-198). 
Окрім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року по справі №810/1547/18 встановлено, що обставини щодо дати узгодження суми бюджетного відшкодування за лютий 2015 року, заявлені у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року були встановлені під час розгляду справи № 810/4017/16. Враховуючи що непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, були відображені у Додатку № 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року, ці суми теж є узгодженими з 18 травня 2015 року (а.с. 206). 
Шостим апеляційним адміністративним судом у наведеній справі постановлено визнати протиправною бездіяльність ГУ Державної казначейської служби України у Київській області та ГУ ДФС у Київській області, яка полягає в ухиленні від внесення до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету та/або до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування позивачу сум податку на додану вартість, інформації про узгодження суми бюджетного відшкодування (з 14.04.2017). Вищевказаною постановою суд зобов'язав Головне управління ДФС у Київській області  внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету та/або до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування позивачу сум податку на додану вартість, що були заявлені в уточнюючому розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року та судовому рішенні у справі № 2а-1750/12/1070 (а.с. 202-209).
З матеріалів справи слідує, що у листі №18942/10/10-36-54-05 від 31.10.2018 року Головне управління ДФС у Київській області зазначило, що станом на 31.10.2018 року встановлено наявність в інтегрованій картці платника податків ТОВ "Васт-транс" з податку на додану вартість переплати у розмірі 2994679,86 грн., з яких надміру сплачена сума грошовими коштами - 1785,15 грн. Відповідно до п. 43.4-1 ст. 43 Податкового Кодексу України повернення надміру сплачених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Згідно вищенаведеного, сума переплати зазначена в листі від 22.10.2018 року № 99 не підлягає поверненню на поточний рахунок ТОВ "Васт-транс" (а.с. 145).
Відповідно до листа Головного управління ДФС у Київській області № 11141/10/10-36-12-01 від 27 березня 2019 року станом на 01 березня 2019 року згідно даних інтегрованої картки платника податку ТОВ "Васт-транс" за кодом бюджетної класифікації 14010100, встановлено наявність переплати в розмірі 2 902 780,36 грн. Сума переплати з податку на додану вартість в розмірі 2 902 780,36 грн. поверненню не підлягає, як така, що не відповідає вимогам п. 43.3. ст.. 43 Податкового Кодексу України (а.с. 85).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно із п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України.
Пунктом 200.7 статті 200 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
На підставі пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Васт-транс" подало до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість, з уточнюючим розрахунком до даної декларації, розрахунком коригування сум податку на додану вартість, розрахунком суми від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року, розрахунком суми бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, що підтверджується квитанціями № 2 від 30.03.2015 та № 2 від 17.04.2015 (а.с. 35, 42).
Доводи ГУ ДФС у Київській області щодо ненадходження до нього заяв про повернення суми бюджетного відшкодування спростовуються наявними в матеріалах справи квитанціями. 
Окрім того, постановою Київського окружного адміністративного суду по справі 810/4017/16 від 20 лютого 2017 року зобов'язано податковий орган подати висновок до органу, що здійснює обслуговування бюджетних коштів щодо відшкодування ТОВ "Васт-транс" бюджетних коштів, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі 810/1547/18 від 10 грудня 2018 року покладено на ГУ ДФС у Київській області обов'язок внести необхідні дані до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування щодо ТОВ "Васт-транс", саме на підставі поданої позивачем заяви про повернення відшкодування з податку на додану вартість. 
Згідно частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Пунктом 200.10 статті 200 ПК України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 ПК України).
Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Пунктом 200.14 статті 200 ПК України визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах;
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Як було зазначено вище, за результатами розгляду справи № 810/4017/16 Київським окружним адміністративним судом було зобов'язано Києво-Святошинську об'єднану державну податку інспекцію Головного управління ДФС у Києвській області подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" суми податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 192059,00 грн. 
За результатами розгляду справи №810/1547/18 Шостим апеляційним адміністративним судом постановою від 10 грудня 2018 року зобов'язано Головне управління ДФС у Київській області внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету та/або до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування позивачу сум податку на додану вартість, що були заявлені в уточнюючому розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року та судовому рішенні у справі № 2а-1750/12/1070.
Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується ГУ ДФС у Київській області, податковим органом не було проведено перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Також  контролюючим органом не було подано до ГУ Державної казначейської служби України у п'ятиденний строк після закінчення перевірки висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "Васт-транс", а також не було відображено у Тимчасовому реєстрі заяв щодо повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з реєстру, що заявлена позивачем в уточненому розрахунку сума податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року у розмірі 2 280 623,00 грн. 
Право позивача на отримання сум бюджетного відшкодування за лютий 2015 року підтверджено обставинами, встановленими судовими рішеннями у справах №810/4017/16, №810/1547/18, які набрали законної сили та не доказуються при розгляді цієї справи відповідно до приписів частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд звертає увагу, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" N 1797-VIII (набрав чинності з 1 січня 2017 року) змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Так, відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового Кодексу України, (у редакції чинній після 01.01.2017) на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до п. 56 підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового Кодексу України до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.
Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
Аналіз зазначених норм свідчить про чітко визначений законодавством порядок повернення сум податку на додану вартість за умови підтвердження податковим органом сум бюджетного відшкодування шляхом проведення відповідних перевірок.
Разом з тим, зміна порядку здійснення бюджетного відшкодування не звільняє контролюючий орган від виконання свого обов'язку щодо повернення узгодженої суми податку на додану вартість позивачу у передбачений законодавством спосіб.
Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 липня 2018 року по справі №822/3520/17.
В межах спірних правовідносин достовірність декларування Товариством заявленої до відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість за лютий 2015 року підтверджена в судовому порядку, у зв'язку з чим та у відповідності до вимог статті 200 Податкового кодексу України податковий орган повинен був відшкодувати заявлені Товариством суми податку на додану вартість у встановлений законодавством строк.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про її узгодження.
Суд звертає увагу, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року по справі №810/1547/18 визнано протиправною бездіяльність ГУ Державної казначейської служби України у Київській області та ГУ ДФС у Київській області, яка полягає в ухиленні від внесення до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ТОВ "Васт-транс" у сумі 192059,00 грн., поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Вищевказаною постановою суд зобов'язав Головне управління ДФС у Київській області  внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування позивачу сум податку на додану вартість.
Водночас, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що заявлена позивачем в уточненому розрахунку сума податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року у розмірі 2 280 623,00 грн. не була відображена контролюючим органом в жодному Реєстрі. Дані обставини не заперечуються і самим контролюючим органом. 
Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового Кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 810/1547/18 від 10 грудня 2018 року встановлено, що "обставини щодо дати узгодження суми бюджетного відшкодування за лютий 2015 року, заявлені у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року були встановлені під час розгляду справи № 810/4017/16. Враховуючи що непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, були відображені у Додатку № 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року, ці суми теж є узгодженими з 18 травня 2015 року" (а.с. 206).
Відповідно до Додатку № 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року, який вказаний у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 810/1547/18 від 10 грудня 2018 року, ТОВ "Васт-транс" збільшено показник суми бюджетного відшкодування за звітний (податковий) період і визначено його у розмірі 2 280 623,00 грн. 
Водночас, податковим органом були прийняті податкова декларація, уточнюючий розрахунок до неї, розрахунок коригування сум податку на додану вартість, розрахунки суми від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року та розрахунки суми бюджетного відшкодування без будь-яких зауважень.
Доводи ГУ ДФС у Київській області щодо того, що сума бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість по декларації за лютий 2015 року вже оскаржувалась ТОВ "Васт-транс" в судовому порядку по справі № 810/1547/18, суд не бере уваги, оскільки предметом розгляду вищевказаної справи було визнання протиправною бездіяльності ГУ Державної казначейської служби України у Київській області та ГУ ДФС у Київській області, яка полягала в ухиленні від внесення до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування позивачу сум податку на додану вартість та зобов'язання податкового органу внести відповідні відомості до реєстру, в той час як даний позов стосується стягнення з державного бюджету України заборгованості із відшкодування податку на додану вартість.
Пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом №1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.
Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.
Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок), який набрав чинності 01 квітня 2017 року.
Відповідно до пункту 4 Порядку податковий орган вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:
- дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;
- суму узгодженого податковим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.
Згідно з пунктом 6 Порядку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі податкового органу на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду податковий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (абзац 2 пункту 7 Порядку).
Пунктом 12 Порядку передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.
У зв`язку з набранням чинності Порядком, з 01 квітня 2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року №68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними податковими органами податкових декларацій з податку на додану вартість або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість, передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.
Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01 квітня 2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.
У разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку №68, який діяв до 01 квітня 2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10 січня 2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.
Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01 квітня 2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.
З 01 квітня 2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення податковим органом в Реєстрі інформації про її узгодження.
Таким чином, після набрання чинності Порядком, тобто з 01 квітня 2017, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства до таких сум податкового органу для перерахування на рахунки платника податку.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 05.05.2018 в справі № 822/2703/17.
Крім того, суми податку, що не відшкодовані або несвоєчасно відшкодовані платникам, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а отже пеня, яка нараховується на такі суми підлягає стягненню саме з Державного бюджету України, а не з податкового органу, а тому з метою повного і ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне стягнути вищевказані суми пені саме з Державного бюджету України.
Враховуючи неодноразові попередні звернення ТОВ "Васт-транс" до суду з метою захисту своїх порушених прав щодо відшкодування з бюджету податку на додану вартість за лютий 2015 року, а саме: рішенням Київського окружного адміністративного суду по справі № 810/4017/16 від 20 лютого 2017 року, яким було зобов'язано Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Київській області подати висновок про бюджетне відшкодування ТОВ "Васт-транс"; постановою Шостого апеляційного адміністративного суду  по справі № 810/1547/18 від 10 грудня 2018 року було зобов'язано ГУ ДФС у Київській області внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування ТОВ "Васт-транс" бюджетної заборгованості, та до теперішнього часу відсутність дій з боку ГУ ДФС у Київській області щодо відшкодування заборгованості бюджету з податку на додану вартість позивачу, а також тривалість даних спірних відносин, саме стягнення заборгованості з бюджету на думку суду є ефективним способом захисту порушених прав у даній справі. 
Наведений висновок суду також узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15 та постанові Верховного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 818/671/16, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 має бути врахована при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався із заявами про стягнення коштів (повернення сум непогашеного від`ємного значення з ПДВ попередніх періодів), що підтверджується заявою №99 від 22.10.2018, запитом №0735024, листом Головного управління ДФС у Київській області від 31.10.2018 №18942/10/10-36-54-05, Актами №478-480,  запитом на інформацію №353 від 25.09.2015, запитом на інформацію №315 від 28.08.2015, листом Головного управління державної казначейської служби України у Київській області №06-04/1010-5638 від 14.09.2015, листом Управління державного казначейства у Києво-Святошинському районі №637 від 25.06.2007, листом Головного управління державної казначейської служби України у Київській області №05-04/362-1232 від 03.03.2016, листом Головного управління державної казначейської служби України у Київській області №06-04/1121-6120 від 06.10.2015, листом Головного управління державної казначейської служби України у Київській області №0604/1010-5634 від 14.09.2015, запитом на інформацію №315 від 28.05.2015, листом Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області №7198/10/10-12-15-01 від 11.06.2015, листом Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області №7195/10/10-13-15-01 від 11.06.2015, запитом на інформацію №108 від 04.06.2015, листом Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області №3895/10/10-13-15-01 від 26.05.2015, запитом на інформацію №88 від 19.05.2015, листом ТОВ "ВАСТ-ТРАНС" б/н від 10.10.2013, запитом на отримання інформації №788 від 10.10.2013, листом Головного управління державної казначейської служби України у Київській області №04-18/2-4860 від 25.07.2007, запит №111 від 04.06.2015 .
Щодо посилання податкового органу на те, що податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2015 року за №9045118758 та додатками отримана контролюючим органом та зареєстрована 20.03.2015, що підтверджується квитанцією №2, не містить заявок на бюджетне відшкодування, а уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками, що поданий позивачем 17.04.2015 та зареєстрований податковим органом за №9072376582 не збільшує суму заявки бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2015 року на 2 280 623,00грн. оскільки зазначена сума є сумою непогашеного від`ємного значення з ПДВ попередніх звітних (податкових) періодів, а відтак позивачем порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 №966, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів проведення контролюючим органом камеральної перевірки або перевірки будь-якого іншого виду та прийняття у зв'язку з цим відповідного рішення.  
Відповідно до п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:
а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;
б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 грудня 2014 року.
Водночас, згідно уточнюючого розрахунку та додатків  №2 та №4, що був поданий позивачем 17.04.2015 до податкової декларації за лютий 2015 року, позивач просив у відповідності до статті 200 Податкового кодексу України перерахувати бюджетне відшкодування у розмірі 2 280 623,00грн. на поточний рахунок позивача у банку. 
Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість встановлені статтею 200 Податкового кодексу України, а також до 01 квітня 2017 року Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим    постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року №39 (далі по тексту - Порядок №39).
Так, відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з пунктами 200.10 та 200.11 статті 200 Податкового кодексу країни протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
У відповідності до пункту 200.12. статті 200 Податкового кодексу України    контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Поряд з цим, пунктом 6 Порядку № 39 встановлювалося, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.
При цьому згідно пункту 7 Порядку № 39 орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний був подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, та протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.
Втім, відповідачем не надано доказів оформлення таких висновків та подання їх до органу казначейства, не наведено суду жодних обставин, що могли б слугувати підставою для відмови у наданні позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість та, відповідно, підставою для неподання відповідачем до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків про таке відшкодування.
Відповідно до пункту 6 Розділу І Порядку інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 березня 2017 року №326 (далі - Порядок №326), внесення інформації для формування Реєстру здійснюється електронними повідомленнями.
На кожне електронне повідомлення, яке надходить від ДФС до Реєстру, накладається не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатка відповідного територіального органу ДФС.
ДФС та Казначейство забезпечують своєчасність, достовірність та повноту внесення даних до Реєстру відповідно до цього Порядку (пункт 9 Розділу І Порядку №326).
Згідно з пунктами 1-3 Розділу ІІ Порядку №326 ДФС до 10-ї години (крім вихідних, святкових та неробочих днів) вносить до Реєстру інформацію, визначену підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 розділу V Кодексу та пунктом 4 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року N 26, за попередній робочий день.
ДФС відповідно до підпунктів "а", "г" та "ґ" пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу вносить до Реєстру інформацію щодо дати та суми узгодження бюджетного відшкодування на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Відповідно до підпунктів "б" і "в" пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою та в автоматичному режимі відображається в Реєстрі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
ДФС при внесенні інформації до Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування одночасно вносить інформацію щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточні банківські рахунки платників податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу таких платників податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Інформація щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування, а також заявлених сум бюджетного відшкодування, які вважатимуться узгодженими відповідно до підпунктів "б" і "в" пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу, із зазначенням платіжних реквізитів передається з накладанням не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатки відповідного територіального органу ДФС.
Регламент взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м.Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, був затверджений Наказом ДФС від 14 квітня 2017 року №263 (далі - Регламент).
Вказаним Регламентом передбачено, що органами ДФС повідомлення для наповнення Реєстру заяв формуються за даними інформаційної таблиці Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку (далі - Інформаційна таблиця), підписуються накладенням не менше двох електронних цифрових підписів (далі - ЕЦП) посадових (уповноважених) осіб та електронної печатки відповідного головного управління ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС (далі - ГУ ДФС) та передаються до Міністерства фінансів України щоденно до 10 год. 00 хв. у робочі дні.
Інформаційна таблиця формується автоматично за даними податкової звітності з податку на додану вартість (далі - ПДВ) з заявою про суму бюджетного відшкодування (підсистеми "Обробка ПЗ та платежів", "Облік платежів" ІТС "Податковий блок", системи електронного адміністрування (далі - СЕА ПДВ)), реєстраційних даних (підсистема "Реєстрація ПП" ІТС "Податковий блок"), інформації про перевірки, в тому числі апеляційного та судового узгодження результатів перевірок (підсистема "Податковий аудит" ІТС "Податковий блок"), інформації з документів, згідно з якими в Інтегрованій картці платника (далі - ІКП) відбулася зміна суми заявки до відшкодування, що не пов'язані з відшкодуванням таких сум (підсистема "Облік платежів" ІТС "Податковий блок"), або упередження згідно з податковими повідомленнями-рішеннями (далі - ППР) за формами ППР В1, В3 та В4 (підсистема "Податковий аудит" ІТС "Податковий блок") та розміщується в розділі "Облік ПДВ" підсистеми "Облік платежів" ІТС "Податковий блок".
Повідомлення до Реєстру заяв умовно діляться на дві складові: повідомлення до частини 1 (незмінної) з реквізитами дати подання заяви (або фактичного отримання), яка забезпечує хронологічний порядок Заяв, та платіжними реквізитами; повідомлення до частини 2 (динамічної) щодо інформації до Заяви, яка змінилася (про проведення перевірки, складання акта, узгодження суми, винесення ППР тощо) та платіжними реквізитами.
Згідно з пунктами 4, 5 Розділу УІІ Регламенту формування електронного повідомлення для внесення інформації до Реєстру заяв за попередній робочий день (крім вихідних, святкових та неробочих днів), визначеної підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 розділу V ПКУ та пунктом 4 Порядку N 26, а також накладення на це повідомлення не менше двох ЄЦП посадових (уповноважених) осіб та електронної печатки відповідного ГУ ДФС віднесено до рівня ГУ ДФС, тобто у даному випадку є повноваженням Головного управління ДФС у Київській області.
Крім того, Розділом VІІІ Регламенту визначені дії підрозділів щодо перевірки сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (за результатами формується Інформаційна таблиця для створення повідомлень, що вносяться до Реєстру заяв). 
Отже, формування як Інформаційної таблиці, так і електронних повідомлень для внесення інформації до Реєстру з 14.04.2017 віднесено до повноважень Головних управлінь ДФС України в областях та м. Києві. 
Таким чином, з огляду на вищевикладене, саме Головне управління ДФС у Київській області у даному випадку є відповідальним органом за відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, наявність якої є необхідною передумовою для видачі органом держказначейства належної платникові податку суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ТОВ "Васт-транс" має право на стягнення заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2 280 623,00 грн.
Щодо позовної вимоги ТОВ "Васт-транс" в частині  стягнення пені за період з 25.05.2015 року по 18 березня 2019 року у розмірі 3 131 139,17 грн. суд зазначає наступне. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 810/1547/18 від 10 грудня 2018 року встановлено, що граничним терміном проведення контролюючим органом камеральної перевірки уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року, поданого 17 квітня 2015 року, є 18 травня 2015 року, а відтак останнім робочим днем для подачі податкового органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, є 25 травня 2015 року. 
В свою чергу, граничним терміном для перерахування органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, з бюджетного рахунка на поточний рахунок ТОВ "Васт-транс" є 02 червня 2015 року.
З урахуванням наведеного, судом встановлено, що право на нарахування пені у позивача за сумою податку на додану вартість, що підлягає відшкодування згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року виникло з 03 червня 2015 року (з урахуванням п'яти робочих днів після отримання висновку про бюджетне відшкодування).
Після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.
При цьому, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 30 січня 2018 р. у справі № 820/260/13-а (К/9901/877/18).
З огляду на викладене, а також враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини щодо неподання відповідачем висновків до органу Державного казначейства України із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню позивачу з бюджету, та не внесення його до Реєстру, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача пені у розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.
Сума заборгованості бюджету, що заявлена ТОВ "Васт-транс", із відшкодування податку на додану вартість становить 2 280 623,00 грн. 
На підставі пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України на суму заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Суд звертає увагу, що пеня за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість повинна бути розрахована з облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення такої пені. 
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі К/9901/5878/18 (825/1835/15-а). 
При визначенні суми пені, яка підлягає стягненню з держави на користь позивача за порушення строків повернення бюджетного відшкодування, суд звертає увагу на те, що з синтаксичного тлумачення пункту 200.23 статті 200 ПК вбачається, що при обчисленні пені має враховуватися облікова ставка НБУ, встановлена на момент виникнення пені, протягом строку дії такої пені, включаючи день погашення. Отже, облікова ставка НБУ фіксується на момент виникнення пені та у разі зміни розміру ставки протягом строку нарахування пені, такі зміни при обчисленні не враховуються.
Щодо вимог ТОВ "Васт-транс" про відшкодування витрат на правову допомогу з ГУ ДФС у Київській області суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із з частиною п'ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 10 грудня 2018 року  адвокат Рибченко Наталія Миколаївна (виконавець) та ТОВ "Васт-транс" (замовник) узгодили, що виконавець надає замовнику правничу допомогу, а саме: щодо захисту прав та інтересів Замовника, порушених під час своєчасного повернення бюджетної заборгованості, відображеній у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року та уточнюючому розрахунку від 17 квітня 2015 року; складання позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду про стягнення з Державного бюджету України заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та стягнення пені, нарахованої на суму такої заборгованості; ознайомлюється з матеріалами справи у суді першої, апеляційної інстанцій та у касаційному суді в складі Верховного суду незалежно від юрисдикції суду; складає та готує інші процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Замовника, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновлення їх відновленню в разі порушення, в тому числі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, складання інформаційних запитів, надання усних консультацій та інших дій без обмежень (а.с. 46). 
Згідно п. 5 Договору про надання правничої допомоги від 10 грудня 2018 року замовник зобов'язується оплатити виконавцю гонорар за надання правничої допомоги, що стосується податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року від 20.03.2015 і уточнюючого розрахунку від 17.04.2015 у розмірі 20 000,00 грн. (а.с. 46).
Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 18 березня 2019 року адвокатом Рибченко Н.М. (виконавцем) надана ТОВ "Васт-транс" правнича допомога, що стосується податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року від 20.03.2015 і уточнюючого розрахунку від 17.04.2015 у розмірі 20 000,00 грн. (а.с. 48).
Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 6055 від 08.02.2018 року підтверджується, що Рибченко Наталія Миколаївна має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 18.01.2018 року № 6. 
Згідно із платіжним дорученням № 14519 від 06.03.2019 ТОВ "Васт-транс" сплатило на користь фізичної особи-підприємця Рибченко Н.М. грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. (а.с. 50).
Враховуючи, що ТОВ "Васт-транс" надано документальне підтвердження витрат на правову допомогу, а відповідачами не зазначено про недотримання вимог щодо співмірності витрат на правничу допомогу, фактично наданим адвокатом послугам та складності справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. підлягає задоволенню. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                      
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Є.О.Сорочко

                              суддя                                                                      Є.В.Чаку