Постанова
Іменем України
 
08 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-5171/10
провадження № 61-16396св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
 
учасники справи:
стягувач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
боржники: публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Крапівцевою Оленою Олександрівною, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року в складі судді: Мачуського О. М., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
У березні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулось з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку, пред`явлення виконавчого документу до виконання в справі № 2-5171/2010 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості. 
 
Заява мотивована тим, що 17 лютого 2011 року Індустріальним районним судом винесено рішення у справі № 2-5171/2010, яким позовні вимоги банку задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 2 551 148,65 грн, судовий збір у розмірі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Рішення набрало законної сили 17 лютого 2013 року. Виконавчий лист був пред`явлений для примусового виконання до ДВС Святошинського РУЮ в м. Києві 18 лютого 2013 року. 20 квітня 2015 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. При поштовій пересилці оригінал виконавчого листа було втрачено. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 20 квітня 2017 року. Рішення суду на цей час не виконано.
 
АТ КБ «ПриватБанк» просив поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-5171/2010.
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року, в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено.
 
Рішення суду першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що представником банку не додано до заяви доказів поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Жодних дій, щодо виконання рішення суду, з 20 квітня 2015 року до 27 грудня 2018 року банком не вчинялось. За таких обставин відсутні підстави для поновлення АТ КБ «ПриватБанк» строку для пред`явлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку суми заборгованості. виконавчий лист № 2-5171/2010 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 17 лютого 2011 року із зазначенням строку пред`явлення його до виконання до 06 січня 2014 року. Із заявою представник стягувача звернувся до суду лише 29 березня 2019 року, тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа № 2-5171/2010 до виконання. За таких обставин відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа № 2-5171/2010.
 
При відхиленні доводів апеляційної скарги апеляційний суд вказав, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання. Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа. Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів. Судом першої інстанції ухвалу про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання постановлено з додержанням вимог закону.
 
Аргументи учасників справи
 
У серпні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку подало до касаційну скаргу, яка підписана представником Крапівцевою О. О., в якій просило оскаржені рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву. При цьому посилалося на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем був отриманий виконавчий лист, який у лютому 2013 року направлений на адресу ДВС Святошинського районного управління юстиції. Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ від 20 квітня 2015 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві. Постанова державного виконавця, а разом із нею виконавчий лист, на адресу банку не надходили. Про вказані обставини щодо винесення державним виконавцем постанови про повернення стягувачу виконавчого листа банк дізнався із відповіді Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві № 36618598 від 06 лютого 2019 року на запит стягувача. ДВС не було надано належних доказів щодо направлення виконавчого листа та доказів отримання його банком. В матеріалах справи відсутні підтвердження отримання банком виконавчого листа. Не направлення органами ДВС на адресу банку постанови про його повернення, як наслідок, відсутність у стягувача оригіналу виконавчого листа процесуально унеможливило пред`явлення його до виконання, і це свідчить про те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено банком з поважних причин та підлягає поновленню.
 
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимог щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що 27 грудня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення, яким позовні вимоги банку було задоволено та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості в розмірі 2 551 148,65 грн., судовий збір у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На виконання рішення суду по цій цивільній справі 17 лютого 2011 року банку видано виконавчий лист, боржник ОСОБА_1 .
 
Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ Галіч Н. В. від 20 квітня 2015 року виконавчий лист - боржник ОСОБА_1 , було повернуто стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Відповідно до листа Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві № 36618598 від 06 лютого 2019 року, наданого банком до своєї заяви, виконавчий лист № 2-5171/2010 від 17 лютого 2011 року, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості в розмірі 2 551 148,65 грн., судовий збір у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн, перебував на виконанні у Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві. 20 квітня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий лист до відділу не повертався та на виконанні не перебуває.
 
У частині шостій статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
 
Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII).. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
 
При відмові в задоволенні заяви, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, встановив відсутність поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій є предметом касаційного перегляду лише у частині відмови в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою банку на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні вимог заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Тому, з огляду на цю відмову у відкритті касаційного провадження, доводи банку стосовно необґрунтованості рішень судів першої й апеляційної інстанцій у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання Верховний Суд вважає неприйнятними.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення в частині відмови в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа постановлені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, судові рішення в частині відмови в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Крапівцевою Оленою Олександрівною, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. І. Крат
 
І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков