ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9214/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання: Новошицька О.О.
за участю:          представника позивача: Меламеда Вадима Борисовича
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 (головуючий суддя Рищенко А.Ю.)
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 23.09.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 позов повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем не підтверджено адміністративної процесуальної правоздатності, а саме не надано копію документу дійсного на момент звернення до суду (паспорт громадянина України, закордонний паспорт громадянина України). Судом першої інстанції зазначено, що до суду було надано копію паспорта позивача для виїзду за кордон із закінченням строку дії паспорту, такий документ не може посвідчувати особу, оскільки не надано діючий паспорт, то не  підтверджено адміністративну процесуальну правоздатність.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником позивачам подано апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що позовна заява до суду першої інстанції подана представником позивача з доданими до позову належним чином завіреними копіями документів (і копію паспорта), крім того зазначив, що в позовній заяві вказані всі реквізити, визначені Кодексом адміністративного судочинства України для подання позову до суду, з наведених підстав щодо просить скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що пунктом 3 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має її підписувати, або підписано особою, посадове становищ якої не вказано. Позивачем до позову був наданий паспорт для виїзду за кордон, який діяв до 26.05.2016 року.
В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Надав пояснення, аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.
Відповідно до ч.2 ст.160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Матеріали справи підтверджують наявність в позові підпису представника позивача  - адвоката Вадима Меламеда, що не суперечить вимогам ст. 160 КАС України.
Водночас колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вимоги ст. 160 (позовна заява) та ст. 161 (Документи, що подаються до позовної заяви) КАС України не вказують на необхідність при подачі позову надання копії паспорту. 
Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує (серед іншого) чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність (п.1). 
Позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (п.3 ч.4 ст.169 КАС України).
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено адміністративної процесуальної правоздатності, а саме не надано копію документу дійсного на момент звернення до суду (паспорт громадянина України, закордонний паспорт громадянина України).
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, оскільки вимоги надання копію паспорту до позовної заяви не містяться в вимогах КАС України, при цьому паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Натомість, наявність паспорту не підтверджує або не спростовує адміністративну процесуальну правоздатність.
Крім того, питання щодо наявності обставин для задоволення або відмови в задоволенні позову досліджуються безпосередньо в судовому засіданні. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п.1 ст.6 Конвенції.
Отже, виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Таким чином , ухвалу суду від 07.10.2019 року слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.. 243, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили 29.01.2020 та не підлягає касаційному оскарженню.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 29.01.2020.
Повний текст постанови складено 05.02.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова