Справа № 144/1055/19 
Провадження № 33/801/56/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, - 
встановив:
Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп. на користь держави.
В Постанові суду зазначено, що 18 вересня 2019 року, о 19 год. 30 хв. в с. Соболівка по вул. Яблунева, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-53 д/н с НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у вставленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 1,79  ‰, чим порушив п. 2. 9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року, і закрити провадження у справі в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те що постанова суду ухвалена без його участі, наголошує, що розглянувши справу за його відсутності, суд позбавив його права на захист та можливості надати пояснення, оскільки він перебував на стаціонарному лікуванні в м. Тиврів, зазначає, що підпис на рекомендованому повідомленні йому не належить. Звертає увагу, що в протоколі серії ОБ № 068088 від 18.09.2019 року не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначає, що він не бачив як працівник поліції підготував алкотестер «Драгер 6810», висловлює припущення щодо його неналежної сертифікації.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Щодо аргументів ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбувся без його участі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку справ, розгляд яких проводиться за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відноситься. ОСОБА_1 був повідомлений за адресою, яку він вказав у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд першої інстанції правомірно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , який був належним чином в розумінні ст. 277-2 КУПаП повідомлений про розгляд справи.
Неявка його в судове засідання не суперечить приписам ст. 268 КУпАП відповідно до яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Крім того, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання судової повістки, однак, нічим не підтверджено, що підпис, який міститься на цьому повідомленні не належить ОСОБА_1 .
Тому місцевий суд, дійшов правильного висновку, та з метою дотримання строку розгляду адміністративної справи, визначеного ст. 38 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 268 КупАП, провів розгляд справи за відсутності правопорушника. Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068088 від 18.09.2019 року, результатами тесту за допомогою приладу «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 та електронним носієм DVD-R № RFD8OM-76234 80 із відео файлами з нагрудного відео реєстратора.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться:
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. 
Згідно з п.10. Розділу ІІ зазначеної вище Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як свідчать матеріали справи за згодою водія ОСОБА_1 огляд його на стан алкогольного сп`яніння було проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 6810 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що такою підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутим в судовому засіданні.
Долучені до матеріалів справи роздруківка результатів тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного пристрою Drager Alcotest 6810 та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, із результатом огляду – 1,79 проміле, містять підписи ОСОБА_1 про ознайомлення та згоду із результатами тестування.
У письмових поясненнях та у протоколі 18 вересня 2019 року ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює виключно як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.
Отже, у суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності та законності постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року та не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, а оскаржувана підлягає залишенню без змін
Стосовно заявленого клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч.2 ст. 38 КУпАП, слід зазначити наступне:
В частині 2 статті 38 КУпАП зазначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 18.09.2019 року, а адміністративне стягнення накладено поставною Теплицького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року, тобто в строк, передбачений статтею 38 КУпАП.
Оскільки, як уже зазначено вище, немає підстав для скасування постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року про притягненням до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відтак апеляційний суд не здійснює накладення адміністративного стягнення, а, отже, не може застосувати положення частини 2 статті 38 КУпАП. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду Т. М. Шемета