Постанова
Іменем України
 
22 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 199/5618/18
 
провадження №61-13679св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),               Шиповича В. В., 
 
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські Електромережі»,
представники позивача: Козятинський Ігор Петрович, Горбатова Тетяна Леонідівна, Замкова Ірина Анатоліївна,
відповідач - ОСОБА_1 ,
представник відповідача - Юнусов Андрій Султанович ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юнусова Андрія Султановича на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 червня           2019 року у складі судді Ткаченко І. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2018 року акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські Електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
 
Позовна заява мотивована тим, що 03 травня 2018 року при здійсненні контрольного огляду електроустановок побутового споживача у квартирі         АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , представниками АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), зокрема самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, з метою безоблікового споживання електричної енергії поза розрахунковим приладом обліку, шляхом підключення безоблікової розетки, у результаті чого було складено акт про порушення ПКЕЕН від 03 травня 2018 року           № Н137960. 
На підставі пунктів 3.1, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика), нараховано обсяг і вартість необлікованої електроенергії внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 30 303,78 грн за період з 28 липня 2017 року (дата останньої технічної перевірки) до 03 травня 2018 року. 
22 серпня 2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення було змінено проведені нарахування і складено протокол № 57, згідно з яким нараховано обсяг і вартість необлікованої електроенергії внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 6 327,76 грн за період з 06 березня 2018 року   до 03 травня 2018 року
Добровільно відшкодувати вартість необлікованої електричної енергії ОСОБА_1 відмовляється.
На підставі вказаного АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі», з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за актом про порушення ПКЕЕН від 03 травня 2018 року           № Н137960 у розмірі 6 327,76 грн та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.
 
17 вересня 2018 року між АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» і       ОСОБА_1 було укладено угоду про розстрочення сплати заборгованості, нарахованої по акту про порушення, згідно з якою        ОСОБА_1 визнала заборгованість за актом про порушення ПКЕЕН від 03 травня 2018 року № Н137960 у розмірі 6 327,76 грн та зобов`язалася сплатити її до 20 вересня 2019 року.
 
Таким чином, спірні правовідносини виникли з приводу розподілу судових витрат, які заявлені до стягнення, оскільки позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 
 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська  від 24 квітня 2019 року у складі судді Спаї В. В.стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 762,00 грн.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок укладення сторонами після пред`явлення АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» позову угоди про визнання відповідачем заборгованості за актом про порушення від 03 травня 2018 року № Н137960 у розмірі 6 327,76 грн, позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем, що відповідно до частини третьої статті 143 ЦПК України є підставою для стягнення з відповідача понесених позивачем у справі витрат.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2019 року повернуто заявнику.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до       пункту 5 частини першої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не зазначено. Оскільки апеляційна скарга на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська           від 24 квітня 2019 року від імені відповідача була підписана і подана адвокатом Юнусовим А . С. на підставі ордера серії ДП № 215/048, виданого  згідно з договором про надання правової допомоги від 02 жовтня 2018 року № 7, який був укладений на строк до 02 березня 2019 року, то наявні підстави для повернення апеляційної скарги заявнику, оскільки вона підписана особою, яка не має права її підписувати.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Юнусов А. С., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду          від 30 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2020 року справу призначено             до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровськавід 24 квітня 2019 року, подану представником ОСОБА_1 - Юнусовим А. С. , оскільки згідно з додатком № 3 до договору про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2018 року № 7, який був доданий до апеляційної скарги, сторонами було погоджено продовжити дію договору до 01 березня 2020 року. 
 
Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська  від 24 квітня 2019 рокустягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 762,00 грн.
 
Не погодившись із рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду         м. Дніпропетровська від 24 квітня 2019 року, представник ОСОБА_1 - Юнусов А. С. подали апеляційну скарги на це рішення суду.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2019 року повернуто заявнику.
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Юнусова А. С. підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.
 
У пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження.
 
Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Відповідно до частини третьої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.
 
Пунктом 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що        посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.
 
Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
 
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
 
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
 
У частині першій статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги;                 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
 
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив з того, що апеляційну скаргу подано особою, яка не мала права її підписувати.
 
Проте такий висновок апеляційного суду не відповідає вимогам закону.
 
Так, із матеріалів справи вбачається, що 02 жовтня 2018 року між    ОСОБА_1 і адвокатом Юнусовим А. С. укладено договір про надання правничої допомоги, згідно з яким клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу, здійснювати захист прав та інтересів клієнтів. Строк дії договору визначено до 02 березня 2019 року (а. с. 39).
 
Згідно з додатком № 3 до договору про надання правничої допомоги                від 02 жовтня 2018 року № 7, який був доданий до апеляційної скарги, сторонами було погоджено продовжити дію договору до 01 березня                 2020 року (а. с. 90). Крім того, до апеляційної скарги було додано ордер серії ДП № 215/048, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2018 року № 7.
 
Вказане свідчить, що апеляційну скаргу від імені ОСОБА_1 було подано та підписано її представником - адвокатом Юнусовим А. С., повноваження якого на вчинення такої дії узгоджуються з матеріалами справи.
 
Отже, апеляційний суд неправильно застосував положення статті 357 ЦПК України та дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги представника  ОСОБА_1 - Юнусова А. С. на рішення Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2019 року повернуто заявнику.
 
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі. 
 
Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана         ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юнусова Андрія Султановича задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2019 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович