ПОСТАНОВА 
Іменем України

29 січня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 398/1275/19
провадження № 22-ц/4809/198/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
        головуючої судді Авраменко Т. М. 
суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.
секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», представники за довіреностями - Гребенюк Олександр Сергійович, Чепіга Дмитро Олексійович, Гаренко Надія Володимирівна , Крилова Олена Леонідівна 
відповідач - ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2019 року у складі судді Крімченко С. А. у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Зазначав, що ОСОБА_3 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав заяву б/н від 06 червня 2007 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
У зв?язку з порушеннями зобов?язань за кредитним договором відповідач, станом на 19 березня 2019 року має заборгованість у розмірі 64240 грн. 53 коп., з яких: 38370 грн. 82 коп. - заборгованість за тілом кредита, 8449 грн. 03 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 0 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 13385 грн. 42 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов?язання, 500 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3035 грн. 26 коп. - штраф (процентна складова). 
Просив стягнути з відповідача на користь банка заборгованість у розмірі 64240 грн. 53 коп. та судові витрати у розмірі 1921 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що в ніч з 15 на 16 червня 2018 року невідомі особи шляхом випуску нової телефонної картки без його заяви та шляхом зламу його електронної скриньки, заміни кодів доступу до системи Приват24 та його електронного підпису, підписали від його імені кредитні договори з позивачем та викрали його особисті кошти, частину кредитного ліміту з його кредитної картки і кошти ОСББ «Арка», керівником якого він є та розпоряджається корпоративною карткою, на яку надходять кошти ОСББ. Як тільки йому стало відомо про шахрайські дії, він негайно 16 червня 2018 року звернувся на гарячу лінію банку. Також 16 червня 2018 року він звернувся з цього приводу до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості про що було внесено до ЄРДР за № 12018120020001785. Несанкціоноване зняття коштів також зафіксовано і вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем до позовної заяви. Його неодноразові звернення до позивача щодо припинення нарахування відсотків та штрафних санкцій залишились без відповіді або розглядались неналежним чином з формальними відповідями. Правові підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивачем не доведено вчинення ним дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а він в свою чергу, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт (а.с.75-78).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2019 року у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено. Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, відкрито кримінальне провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами. 

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід в систему Приват24 був здійснений під авторизацією відповідача. При даній процедурі клієнт вводить свої ім?я користувача і пароль та входить у Приват24. Після отримання доступу в Приват24 було скоєно ряд операцій, включаючи оформлення угод на умовах «Миттєва Розстрочка». Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону відповідача та іншої особистої інформації. Грошові кошти знімались за допомогою банкомату, відповідно особа (або ж сам відповідач), яка знімала кошти мала в наявності платіжну карту і знала ПІН -код властивий даній картці, який відомий лише держателю карти. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не вжито заходів щодо запобігання втрати чи розкрадання картки, ПІН -коду, тому відповідальність за операції, що проводилися несе тільки відповідач. На даний час відповідач свої зобов?язання за кредитним договором не виконав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. 

Апеляційне провадження відкрито 23 грудня 2019 року (а.с.194), ухвалою від 26 грудня 2019 року справа призначена до розгляду з повідомленням учасників справи на 29 січня 2020 року (а.с.199). 

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що позивач в порушення чинного законодавства, після відкриття кримінального провадження продовжує нараховувати відсотки за кредитом та станом на 02 січня 2020 року нарахував борг у розмірі 112 499 грн. 83 коп. Матеріалами справи підтверджується, що він терміново повідомив позивача про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунку, звернувся до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з картковим рахунком. При цьому позивачем не доведено, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, які дають змогу ініціювати платіжні операції, що дало б підстави для його відповідальності, як користувача за проведені платіжні операції (а.с.204-208).

В засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_3 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення з підстав, зазначених ним у відзиві на апеляційну скаргу.
Позивач, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи під розписку (а.с.200, 212, 215 ) в засідання апеляційного суду не прибув.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України). 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах  доводів та  вимог апеляційної скарги, апеляційний суд  дійшов  висновку, що апеляційна  скарга не підлягає задоволенню  з  таких підстав.

ОСОБА_3 підписав заяву від 06 червня 2007 року, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В заяві зазначено суму кредитного ліміту 1300 грн., базова процентна ставка 36% із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами 7% від суми заборгованості, зобов`язання щодо неустойки в заяві відсутні (а.с.20). 
Довідка про умови кредитування та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг відповідачем не підписані.
Позивач в позовній заяві посилався на те, що відповідач порушив зобов?язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 19 березня 2019 року має заборгованість у розмірі 64240 грн. 53 коп., з яких: 38370 грн. 82 коп. - заборгованість за тілом кредита, 8449 грн. 03 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 0 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 13385 грн. 42 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов?язання, 500 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3035 грн. 26 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.3-4). 

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з серпня 2007 року по червень 2018 року користувався кредитними коштами, своєчасно погашав кредит та відсотки за його користування, прострочення не мав, що підтверджується розрахунком банку (а.с.5-10, 11-19).
16 червня 2018 року по рахунку ОСОБА_3 зафіксовано несанкціоноване зняття кредитних коштів, на які в подальшому позивачем здійснено відповідні нарахування заборгованості за кредитним договором, що є предметом спору в цій справі.
16 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою щодо викрадення кредитних коштів, на підставі якої внесені до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першої статті 185 КК України за № 12018120070001785 та розпочато досудове розслідування. Повідомленням Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 16 червня 2018 року за № 1785/27-2019 підтверджується, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 12018120070001785 за частиною першою статті 185 КК України за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами з банківської картки "Приватбанку", виданої на ім`я ОСОБА_3 , якого визнано потерпілим (а.с.61-62,81, 83).
В понеділок 18 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Олександрійського відділення АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про маніпуляції з його рахунками 15 червня 2018 року та 16 червня 2018 року і просив надати повну інформацію про рух коштів на його рахунках та надання допомоги в поверненні викрадених коштів на рахунки (а.с.80).
Пунктом 6.6 правил користування платіжною картою передбачено, що у випадку виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку через Інтернет, клієнт повинен подати заяву в банк з приводу вказаного питання. Банк в свою чергу представляє інтереси клієнта в міжнародній платіжній системі з питань повернення несанкціонованого списання суми.
На підставі ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2019 року ПрАТ « ВФ Україна» повідомило, що по абонентському номеру НОМЕР_1 15.06.2018 року в 21.55 і 16.06.2018 року в 15.07 була здійснена віддалена заміна сім-картки згідно заявки (а.с.163).
Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705,емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.
За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
В цій справі доведенню позивачем підлягають обставини, що свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних коштів.
Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, відкрито кримінальне провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення кредитних коштів, які відповідач фактично не отримав.
Доводи апеляційної скарги  такого висновку суду  не спростовують та зводяться до переоцінки доказів у справі, підстави для переоцінки яких апеляційним судом відповідно до ст.367 ЦПК України відсутні.
При вирішенні справи судом першої інстанції відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України врахована правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц ( провадження № 61-16504св18 )
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 грудня 2019 року у справі №161/9812/16-ц, провадження №61-18653св18. 
В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  Акціонерного товариства  Комерційний банк  «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України. 
Повний текст постанови складено 03 лютого 2020 року.

Головуюча суддя                Т. М. Авраменко

Судді:                Л. В. Суровицька 

               В. В. Черненко