ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" лютого 2020 р.                                                           Справа №914/1327/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                              Орищин Г.В.
суддів                              Галушко Н.А.
                              Желіка М.Б.
секретар судового засідання Федорів Н.В.
розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства "Дрогобицьке лісове господарство" від 14.11.2019
на рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 (повний текст рішення складено 25.10.2019, головуючий суддя Рим Т.Я., судді Запотічняк О.Д., Трускавецький В.П.)
у справі № 914/1327/18
за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів
до Державного підприємства "Дрогобицьке лісове господарство", м Дрогобич Львівська область
за участю третіх осіб:
1) Дрогобицьке дочірнє лісогосподарське підприємство "Галсільліс", смт. Підбуж Дрогобицький район Львівська область
2) Львівська державна лісовпорядна експедиція, м. Львів
3)  ОСОБА_1 , м. Львів 
про стягнення 1012771,42 грн.,

представники сторін:
від позивача - Якубович Юрій Петрович,
від відповідача - Рождественська Лілія Петрівна,
від третьої особи-1 - не з`явився,
від третьої особи-2 - не з`явився,
від третьої особи-3 - ОСОБА_1 .

23.07.2018 до Господарського суду Львівської області звернулася Державна екологічна інспекція (надалі - ДЕІ) у Львівській області із позовом про стягнення з Державного підприємства (надалі - ДП) «Дрогобицьке лісове господарство» 1'012'771,42 грн. шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного (лісового) законодавства, а саме: - 905'525,17 грн. шкоди за рубку 172 дерев «розчистка дороги», проведену на підставі лісорубного квитка серії ЛЬ ЛРК № 000675 від 22.03.2017; - 107'246,25 грн. шкоди за рубку 18 дерев «вибіркова санітарна рубка», проведену на підставі лісорубного квитка серії ЛЬ ЛРК № 000754 від 17.07.2017.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ДЕІ у Львівській області в ході позапланової перевірки на предмет дотримання ДП «Дрогобицьке лісове господарство» вимог природоохоронного законодавства встановила низку порушень, які зафіксовано в акті № 788/04/984, зокрема, незаконну рубку 190 дерев в кварталі 27 виділу 16 Дрогобицького лісництва Дочірнього лісогосподарського підприємства (надалі - Дрогобицьке ДЛГП) «Галсільліс», яка була здійснена без наявності спеціального дозволу - лісорубного квитка, виданого Дрогобицьким ДЛГП «Галсільліс».
Заперечення відповідача на вказаний позов ґрунтуються на тому, що спірні рубки здійснювалися на підставі лісорубних квитків, виданих ДП «Дрогобицьке лісове господарство»  за зверненням виконавчого комітету Орівської сільської ради та на підставі акту лісопатологічного обстеження, акту обстеження, розпорядження директора відповідача. Вини відповідача у проведенні незаконної рубки дерев немає, адже лісовий масив, у якому здійснювалися рубки, було одночасно нанесено на картографічні матеріали двох різних підприємств, про що відповідач на час проведення рубки не знав і не міг знати.

Ухвалами Господарського суду Львівської області від 09.08.2018, 19.09.2018 та 26.02.2019 до участі у справі залучено третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дрогобицьке ДЛГП «Галсільліс», Львівську державну лісовпорядну експедицію та ОСОБА_1.
Ухвалами місцевого господарського суду від 18.12.2018 та від 04.03.2019 у справі двічі призначалася судова експертиза, однак Львівський НДІСЕ повернув матеріали справи без проведення експертизи з огляду на відсутність експертів, які володіють відповідною компетенцією, а Київський НДІСЕ  повідомив суд про неможливість надання висновку земельно-технічної експертизи з огляду на те, що координати поворотних точок меж земельної ділянки лісогосподарського призначення кварталу 109 виділ 6 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицький лісгосп" виконані в умовній системі координат, а координати поворотних точок меж земельної ділянки лісогосподарського призначення кварталу 27 виділ 16 Дрогобицького лісництва Дрогобицького ДЛГП ЛГП "Галсільліс" виконані у системі координат UTM, тобто відсутній безпосередній зв`язок між вищенаведеними системами координат, що унеможливлює проведення досліджень з поставлених питань.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 позов у даній справі задоволено.
Ухвалюючи рішення, місцевий суд виходив з наступного: 
1) відповідач завдав шкоди навколишньому природному середовищу шляхом видачі лісорубних квитків та проведення рубок на території, йому не належній, а також з порушенням відповідних правил;
2) відповідач, помиляючись стосовно належності відповідної лісової ділянки до своєї території, провів рубку на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017, водночас порушив правила, визначені пунктом 46 Правил поліпшення якісного складу лісів, а також частини 1 статті 37 Закону України "Про автомобільні дороги". Помилка відповідача щодо належності йому лісової ділянки не спростовує його вини в порушенні наведених вище правил;
3) відповідач розумів наявність розбіжностей з суміжним лісокористувачем щодо меж лісових ділянок і, зважаючи на це, зобов`язаний був діяти добросовісно, в інтересах охорони ввірених йому лісових ресурсів та уникати розпорядження цими ресурсами до розмежування лісових земельних ділянок в натурі з метою запобігти завданню майнової шкоди. Вчинені відповідачем дії (видача лісорубного квитка від 22.07.2017 та проведення рубки на його підставі) замість попередити завдання шкоди, спричинили таку.

Відповідач, не погодившись з вказаним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій послався на те, що вирішуючи спір, місцевий господарський суд порушив норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.
У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив наступне:
1) попри те, що в акті перевірки ДЕІ у Львівській області встановлено, що 190 пнів зрізаних дерев знаходяться на території Дрогобицького ДЛГП "Галсільліс", що випливає з порівняльного аналізу картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП "Дрогобицький лісгосп" та Дрогобицького ДЛГП "Галсільліс", однак в описі виявленого порушення ДЕІ у Львівській області також зазначає і про те, що у картографічних матеріалах, виготовлених Львівською державною лісовпорядною експедицією, спірний лісовий масив віднесено до двох різних підприємств, про що відповідачу на час проведення рубки не було відомо. Також позаплановою перевіркою не було встановлено факту порушення відповідачем чинного законодавства при видачі дозволів на проведення рубок, що свідчить про те, що у відповідача були законні підстави для проведення спірних рубок;
2) відсутність вини з боку ДП «Дрогобицьке лісове господарство» підтверджується листом Львівської державної лісовпорядної експедиції де вказано, що на планшеті №6 по межі кварталу №109 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицький лісгосп" неправильно нанесена дорога. Оскільки межі на картографічні матеріали наносить саме лісовпорядна експедиція і саме такі дані вони внесли в матеріали базового лісовпорядкування ДП "Дрогобицький лісгосп" 2007 року, відповідач не володів іншою інформацією стосовно даного розмежування;
3) у висновку експерта №2255 судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні за №12017140110002653, складеному 29.01.2019, експертом встановлено, що спірні рубки були проведені відповідачем з дотриманням нормативно встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу, тобто без завдання шкоди довкіллю. Окрім того, експертизою встановлено, що виникнення спору щодо визначення меж лісових масивів двох підприємств (ДП «Дрогобицьке лісове господарство» та ДЛГП «Галсільліс») є наслідком помилкового нанесення Львівською державною експедицією одного і того самого лісового масиву на картографічні матеріали двох різних підприємств;
4) у спірній ситуації відповідач виконував роботи «розчистка дороги», а Закон України «Про автомобільні дороги» не містить обов`язку для державного підприємства отримувати дозвіл для проведення такого виду робіт, як «розчистка дороги». Статтею 49 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільні дороги несуть власники доріг, органи, що здійснюють управління автомобільними дорогами та користувачі автомобільних доріг, винні у порушенні вимог цього Закону. В той же час, предметом позовної заяви ставилась вина у порушенні природоохоронного законодавства, а не Закону України «Про автомобільні дороги»;
5) ДП «Дрогобицьке лісове господарство» в повній мірі здійснювало комплекс належних заходів, спрямованих на проведення рубки «розчистка дорога» та «вибірково санітарна рубка». Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи дозвільними документами, висновком експерта №2255 судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні за №12017140110002653, складеним 29.01.2019, а також тією обставиною, що згідно лісорубних квитків ЛЬ ЛРК №000675 від 22.03.17 та ЛЬ ЛРК №000754 від 17.07.17 відповідач вніс в бюджет сільської ради попенну плату за проведення рубок в сумі 3079,00 грн.
Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги норми Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також те, що вини відповідача у допущенні помилки у картографічних матеріалах та матеріалах базового лісовпорядкування немає, скаржник зазначає про відсутність порушень з його боку законодавства з охорони навколишнього природного середовища, а також про відсутність законних підстав для притягнення його до відповідальності та стягнення шкоди у розмірі 1012771,42 грн., заподіяної незаконною рубкою.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, покликаючись на таке:
1) відповідно до норм чинного законодавства лише постійний лісокористувач має право на видачу лісорубних квитків. При цьому, фактично спірні рубки були здійснені ДП «Дрогобицьке лісове господарство» на території, яка належить Дрогобицькому ДЛГП «Галсільліс», що свідчить про те, що відповідні дії відповідача щодо видачі лісорубного витка від 22.03.2017 та здійснення спірних рубок є порушенням закону;
2) автомобільна дорога Уличне - Зимівка належить до V категорії доріг загального користування. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про автомобільні дороги» будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України. ДП «Дрогобицьке лісове господарство» не зверталося до повноважних органів за погодженням для проведення відповідного виду робіт у межах смуги відведення автомобільної дороги Уличне - Зимівка. Матеріали справи не містять доказів того, що будь-яка особа планувала проведення робіт з реконструкції (відновлення, ремонту тощо) цієї автомобільної дороги;
3) протиправність поведінки відповідача полягає у видачі лісорубного квитка від 22.03.2017, який дозволяв рубку на території іншого лісокористувача, а також порушенні при цьому пункту 46 Правил поліпшення якісного складу лісів (матеріали справи не містять доказів будівництва/розширення дороги) та частини 1 статті 37 Закону України «Про автомобільні дороги»;
4) стосовно рубки 18 дерев, то відповідач провів її на підставі лісорубного квитка від 17.07.2017, тобто після того, як довідався про суперечності з Дрогобицьким ДЛГП «Галсільліс» стосовно розмежування двох лісових ділянок, про що свідчать акт від 04.05.2017, лист Дрогобицького ДЛГП «Галсільліс» №89 від 15.05.2017, лист ДП «Дрогобицьке лісове господарство» від 19.05.2017 №445, лист Експедиції №293/01-04 від 12.06.2017. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомляв про призначену вибіркову санітарну рубку Львівську обласну державну адміністрацію, а наявний в матеріалах справи лист від 01.09.2017 містить інформацію лише про рубку, проведену на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017.

Третя особа-1 подала письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких заперечила доводи апеляційної скарги та просила залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, покликаючись на таке:
1) твердження апелянта про правомірність проведення рубки на підставі лісорубного квитка не відповідають фактичним обставинам, оскільки фактично рубки були здійснені на території, яка належить ДЛГП «Галсільліс», чого відповідач не заперечує;
2) на момент проведення перевірки Державною екологічною інспекцією, а також на момент проведення відповідачем спірної рубки між кварталом №27 (ДЛГП «Галсільліс») та кварталом №109 (ДП «Дрогобицьке лісове господарство») був встановлений квартальний стовп. Вказаний квартальний стовп не є межовим знаком, не позначає межі ділянок того чи іншого лісового господарства і відповідачеві було відомо про відсутність чіткої межі на місцевості, що фактично унеможливлювало видачу вказаного лісорубного квитка.
3) під час проведення обстеження лісових ділянок 4 травня 2017 року, працівником Державної лісовпорядної експедиції було встановлено, що межа кварталу № 109 на 20-40 метрів не доходить до межі кварталу № 27. В листі Державної лісовпорядної експедиції від 12.06.2017 зазначено аналогічну інформацію, а також вказано, що між кварталом №109 та кварталом № 27 знаходиться дорога Уличне - Зимівки та що межі кварталу №109 відповідають межам вказаним в землевпорядній індексній карті. Зважаючи на це, третя особа-1 стверджує, що між кварталом №109 та дорогою Уличне - Зимівки знаходиться лісовий фонд кварталу №27, що підтверджується матеріалами лісовпорядкування Дрогобицького ДЛГП, землевпорядними планами розмежувань, технічною документацією з виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками Дрогобицького ДЛГП. Крім того, з огляду на те, що з поданих сторонами документів вбачається, що між кварталами №109 та №27 не було встановлено будь-яких межових знаків, це свідчить про те, що відповідач знав про відсутність чіткої межі між вказаними кварталами;
4) незважаючи на наявність листа ДЛГП «Галсільліс» від 15.05.2017 про виявлені порушення, відповідач продовжував проводити рубки у вказаному кварталі і сплачувати попенну плату до бюджету Уличнянської та Доброгостівської сільської ради;
5) експертний висновок, на який покликається відповідач, є неповним та не відповідає обставинам справи, зокрема: у ньому не зазначено про дослідження матеріалів лісовпорядкування ДЛГП «Гальсільліс» та ДП «Дрогобицьке лісове господарство» за період з моменту передачі їм у користування лісових масивів, межі яких є спірними на даний час; з огляду на те, що експерт не досліджував будь яких документів датованих до 2007 року, де був відображений квартал №109, твердження експерта про накладення лісових масивів побудоване виключно на припущеннях; враховуючи зміст висновку експерта, третя особа-1 стверджує, що експерт де-факто скопіював зміст наукового обґрунтування спеціалістів НЛТУ, яке міститься в матеріалах справи; у науковому обґрунтуванні спеціалістів НЛТУ, на яке покликається експерт, міститься план лісового масиву відповідача (квартал №109, виділ №6, датований 30.03.1997), де відсутнє нанесення ґрунтової дороги, що свідчить про те, що станом на 1997 рік у користуванні відповідача не перебувало будь-якого лісового масиву, який би межував із ДЛГП «Галсільліс» та межа якого проходила би по ґрунтовій дорозі; 
6) твердження відповідача про помилкове нанесення дороги на матеріали лісовпорядкування не підтверджено і не має ніякого правового значення, оскільки ще задовго до нібито помилки Лісовпорядної експедиції, вказана дорога перебувала у межах лісового масиву ДЛГП «Галсільліс». Доводи відповідача про те, що йому не було відомо про належність спірного масиву третій особі-1, є необґрунтованими оскільки немає будь-яких доказів приналежності цього масиву відповідачу до 2007-2008 року, тобто до того часу коли експедиція виготовила лісовпорядну документацію;
7) наукове обґрунтування експертів ЛНДІСЕ та фахівців НЛТУ не може братися до уваги при вирішенні даного спору, оскільки: 1) відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді від 23.03.2018 у кримінальному провадженні №12017140110002653, проведення експертизи доручено експертам ЛНДІСЕ, а не фахівцям НЛТУ; 2) ДЛГП «Галсільліс» надав матеріали, які спростовують відповідні твердження експертів ЛНДІСЕ та фахівців НЛТУ, а саме, копію планшету складеного на основі геоданих землевпорядкування 1992 - 1994 року і лісовпорядкування 1991 року, з якого вбачається, що у кварталах № 27 та №10 позначено дорогу, яка знаходиться у постійному користуванні ДЛГП «Галсільліс». Також у таксаційній таблиці, під № 10 позначено вищезгадану дорогу, яка перебуває у користуванні ДЛГП «Галсільліс».

Проти апеляційної скарги також заперечила третя особа-3, доводи якої наведені у відзиві на апеляційну скаргу, у якій, зокрема, вказано наступне:
1) лист ДП «Дрогобицький лісгосп» до Департаменту екології та природніх ресурсів Львівської облдержадміністрації від 01.09.2017 № 813 не встановлює факту погодження рубки;
2) ДЕІ у Львівській області не ставила перед господарським судом вимогу про скасування лісорубних квитків, незаконно виданих відповідачем, оскільки на момент фіксації порушення норм природоохоронного законодавства, незаконні рубки вже були завершені, а, отже, вимога скасувати незаконно видані лісорубні квитки не створила би жодних правових наслідків;
3) відповідач безпідставно посилається на висновок судової інженерно-екологічної експертизи експерта НДЕКЦ Макарчука В. за № 2255 від 29.01.2019, проведеної у кримінальному провадженні №12017140110002653, оскільки висновки, надані цим експертом, в повному обсязі спростовуються матеріалами даної справи, а також допитом експерта Макарчука В. як свідка у даній справі, під час якого Макарчук В. не зміг надати жодної обґрунтованої відповіді на поставлені йому запитання;
4) доводи скаржника щодо проведення ним робіт (розчистки) на лісових дорогах є надуманими, оскільки дорога, на якій відповідач проводив спірні рубки, належить до доріг загального користування загального значення та перебуває на балансі Облавтодору, відтак перед початком проведення в межах даної дороги будь-яких робіт ДП «Дрогобицьке лісове господарство» було зобов`язано, відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про автомобільні дороги», погодити такі роботи з Облавтодором.

Третя особа-2 не виконала вимог ухвали суду від 16.12.2019 та не подала відзиву на апеляційну скаргу.
В судове засідання, призначене на 11.02.2020, треті особи -1 та -2 не забезпечили явку своїх представників, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судових засідань у даній справі за адресами, відомості про які містяться в матеріалах справи та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи.
Разом з тим, в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги відповідача по суті, позиції сторін достатньо повно та зрозуміло викладено у документах, які наявні в матеріалах справи, а явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо завершити без представників третіх осіб-1 та -2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне:

ДП "Дрогобицьке лісове господарство" та ДЛГП «Галсільліс» є лісогосподарськими підприємствами, до основних видів діяльності яких належать лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві, лісозаготівлі, надання допоміжних послуг у лісовому господарстві, лісопильне та стругальне виробництво.
На підставі рішення Львівської обласної ради №395 від 14.12.2000 (а.с. 199, том    1) було затверджено проект відведення земельних ділянок за межами населених пунктів та надано їх дочірнім підприємствам ДЛГП «Галсільліс»  для ведення лісового господарства в постійне користування, в тому числі Дрогобицькому дочірньому лісогосподарському підприємству ДЛГП "Галсільліс" 7'071,49 га земель за рахунок земель Дрогобицького району, з них 6'354,3 га лісових земель і 717,19 га чагарників. Як вбачається з додатку до цього рішення, в межах Уличнянської сільської ради передано 395,1 га земель, в тому числі 274,2 га лісових земель.
Відповідно до статті 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. Аналогічне за змістом положення передбачено статтею 17 Лісового кодексу України.
В пункті 5 розділу VIII Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. 
Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.
Ні ДП "Дрогобицьке лісове господарство", ні ДЛГП «Галсільліс» не отримали у встановленому порядку державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками. Таким чином, документами, які визначають приналежність земельної лісової ділянки конкретному лісокористувачу (ДП "Дрогобицьке лісове господарство" чи ДЛГП «Галсільліс»), є планшети лісовпорядкування, виготовлені Експедицією.
В матеріалах справи міститься витяг з матеріалів базового лісовпорядкування 2000 року ДЛГП «Галсільліс»  (а.с. 192, том 2). На той час аналізована ділянка вздовж дороги Уличне-Зимівка і до межі кварталу №109 ДП "Дрогобицьке лісове господарство" під номером 10 належала до Ново-Кропивницького лісництва ДЛГП «Галсільліс».
Останнє базове лісовпорядкування лісів ДЛГП «Галсільліс», в тому числі кварталу №27 Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс», Експедиція проводила у 2011 році. Планшети створені фотометричним способом з використанням GIS-технологій. Виділ 16 квартал 27 площею 2 га перебуває в постійному користування Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс», про що свідчить планшет лісовпорядкування 2011 року, а також витяг з таксаційного опису земельних ділянок лісового фонду станом на 01.01.2012 (а.с. 38-39, том 2).
Як випливає з пояснень Експедиції (а.с. 32-33, том 2), останнє базове лісовпорядкування лісів ДП "Дрогобицьке лісове господарство", в тому числі кварталу №109 Доброгостівського лісництва, Експедиція проводила у 2007 році. Планшети створені в умовній системі координат без прив`язки до місцевості. 
В матеріалах справи міститься витяг з картографічної бази даних базового лісовпорядкування 2007 року Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицький лісгосп" (а.с. 195, том 2), на якому також відображено дорогу, до якої прилягає приналежна відповідачу земельна ділянка.
Державному підприємству "Дрогобицьке лісове господарство" видано планшет № 6 лісовпорядкування 2007 року Доброгостівського лісництва (що стосується відповідної земельної ділянки) (а.с. 153, том 1). Виділ 6 кварталу 109 площею 13 га перебуває в користуванні Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство", про що свідчить планшет №     6 лісовпорядкування 2007 року (а.с. 153, том 1), а також витяг з таксаційного опису земельних ділянок лісового фонду станом на 01.01.2008 (а.с. 35-36, том 2).
Земельні лісові ділянки ДП "Дрогобицьке лісове господарство" та ДЛГП «Галсільліс» є суміжними. Станом на час видачі відповідачем лісорубних квитків не було проведено натурного розмежування кварталу 109 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство" та кварталу 27 Дрогобицького лісництва Галсільлісу.

22.03.2017 ДП "Дрогобицьке лісове господарство" видало лісорубний квиток серії ЛЬ ЛРК № 000675 від 22.03.2017 (а.с. 146, том 1; надалі - лісорубний квиток від 22.03.2017). Цим лісорубним квитком на підставі акту обстеження дозволено Доброгостівському лісництву здійснити рубку "розчистка дороги" у кварталі 109 виділі 6 на площі 0,6 га. Відповідач стверджує, що проведена рубка належить до ландшафтних рубок планування території, що передбачено пунктом 46 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 724 (надалі - Правила поліпшення якісного складу лісів).
Листом від 01.09.2017 (а.с. 148-151, том 1) Державне підприємство "Дрогобицьке лісове господарство" повідомило Департамент екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації про те, що в 2017 році будуть проведені вибірково-санітарні рубки та рубки догляду в кварталі 109 виділі 6 на площі 0,6 га (вид, спосіб рубки - інша). Отже, повідомлення здійснено після проведення рубки на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017.

17.07.2017 ДП "Дрогобицьке лісове господарство" видало лісорубний квиток серії ЛЬ ЛРК №    000754 (а.с. 147, том 1; надалі - лісорубний квиток від 17.07.2017). Цим лісорубним квитком дозволено Доброгостівському лісництву здійснити рубку "вибірково санітарну" у кварталі 109 виділі 6 на площі 12,4 га. Його видано на підставі: а) акту лісопатологічного обстеження від 03.04.2017 (а.с. 83-84, том 3); б) переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів (а.с. 86-87, том 3).
Про цю рубку (лісорубний квиток від 17.07.2017) відповідач не повідомляв Департамент екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації.
Здійснення обох рубок не було передбачено матеріалами лісовпорядкування.

04.05.2017 комісія у складі представників ДЛГП «Галсільліс», ДП "Дрогобицьке лісове господарство", а також Експедиції встановила, що рубка "розширення дороги" в кварталі 109 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство" проведена в кварталі 27 виділ 16 ДЛГП «Галсільліс» внаслідок часткового накладення картографічих матеріалів. Про зазначене складено акт від 04.05.2017 (а.с. 183, том 1). Зазначена рубка проводилася на підставі Лісорубного квитка від 22.03.2017.
Цього ж дня головний лісничий ДЛГП «Галсільліс» та лісничий Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс» подали рапорт керівнику (а.с. 185, том 1), в якому повідомили, що працівниками ДП «Дрогобицьке лісове господарство» проводилася рубка «розширення дороги» за їхніми матеріалами таксації в кварталі 109, які частково накладаються з кварталом 27 ДЛГП «Галсільліс».
Листом №89 від 15.05.2017 (а.с. 189, том 1) ДЛГП «Галсільліс» повідомив ДП «Дрогобицьке лісове господарство» про те, що працівники відповідача провели рубку «розширення дороги» фактично в кварталі 27 виділ 16 Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс».
У відповідь листом від 19.05.2017 за № 445 (а.с. 190, том 1) ДП «Дрогобицьке лісове господарство» повідомило, що викладені обставини потребують додаткового вивчення, оскільки відповідна лісова ділянка знаходиться в картографічних матеріалах обох підприємств.
Листом № 293/01-04 від 12.06.2017 (а.с. 187, том 1) Експедиція повідомила ДП «Дрогобицьке лісове господарство» та ДЛГП «Галсільліс», що 3-4 травня 2017 року проведено обстеження лісових ділянок по межі Доброгостівського лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство» (квартал 109) та Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс» (квартал 27). В результаті натурного обстеження з використанням геодезичних інструментів, землевпорядної індексної карти та шляхом накладання окружних меж на тверду топооснову (ортофотоплан) встановлено, що згідно з планшетом лісовпорядкування 2007 року Доброгостівського лісництва межі кварталу №109 не доходять до дороги Уличне-Зимівка на 25-40 м. Межі кварталу №109 відповідають межам, вказаним на землевпорядній індексній карті. Отже, між кварталом №    109 Доброгостівського лісництва та дорогою Уличне-Зимівка знаходиться лісовий фонд кварталу №27 Дрогобицького ДЛГП «Галсільліс». На місцевості по лінії розмежування натурних межових ліній чи знаків не виявлено. До цього листа долучено фрагмент Проекту формування території та встановлення меж, фрагмент індексної карти Уличненської сільської ради, накладку кварталу №109 Доброгостівського лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство».
У цьому ж листі міститься інформація, що на планшеті № 6 по межі кварталу №    109 Доброгостівського лісництва неправильно нанесена дорога. Зазначене виникло через помилку, внесену у Проект формування території та встановлення меж Уличненської сільської ради (а.с. 184, том 1), який був використаний експедицією при виготовленні планшетів базового лісовпорядкування 2007 року.
Таким чином, оскільки в планшеті №    6 лісовпорядкування була неправильно нанесена дорога Уличне-Зимівка, зазначене давало підстави ДП "Дрогобицьке лісове господарство" вважати, що виділ 6 кварталу 109 прилягав до цієї дороги.
Вищезазначена інформація, відображена в листі Експедиції підтверджується представленим фрагментом індексної карти Уличненської сільської ради (а.с. 184, том 1), а також схемою розташування земельної ділянки (а.с. 182, том 1). З цих документів вбачається, що виділ 6 кварталу 109 ДП "Дрогобицьке лісове господарство" не доходить до дороги Уличне-Зимівка на 25-40 м.
13 вересня 2017 року представниками ДП "Дрогобицьке лісове господарство", Галсільлісу та Експедиції проведено розмежування в натурі лісових масивів кварталу 27 Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс» та кварталу 109 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство" шляхом проведення маркування червоною фарбою межі (а.с. 188, том 1).
В подальшому листом від 27.10.2017 за №02-12/479 (а.с. 186, том 1) Уличненська сільська рада повідомила, що згідно з формою 6-зем та матеріалів роздержавлення виділ 16 кварталу 27 Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс»  закріплений за ДЛГП «Галсільліс».
Відповідачем було сплачено рентну плату за спеціальне використання лісових ресурсів, про що представлено такі платіжні доручення: 1) №3821 від 15.05.2017 на суму 2'636,00 грн. (за перший квартал 2017 року); 2) №134 від 14.11.2017 на суму 500,00 грн. (за третій квартал 2017 року); 3) №153 від 15.11.2017 на суму 41'276,00 грн. (за третій квартал 2017 року).
Стосовно правового статусу автомобільної дороги Уличне-Зимівка,  то Департамент дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації листом від 22.08.2018 за № 1-1/4573 (а.с. 227, том 2) повідомив, що сполученням Уличне-Зимівка проходить автомобільна дорога загального користування місцевого значення С140407 Зимівки - Уличне (V категорія). Зазначено, що згідно з ДСТУ Б В.2.3-33-2016"Автомобільгі дороги. Визначення меж смуг відведення", ширина смуги відведення автодороги V категорії становить 28 м (14 м праворуч та 14 м ліворуч від осі дороги). Відповідач під час розгляду даної справи стверджував, що ця дорога не перебуває на балансі ДП "Дрогобицьке лісове господарство".
З урахуванням наведеного з матеріалів справи випливає, що автомобільна дорога Уличне-Зимівка не належить до категорії лісових доріг, а до автомобільних доріг загального користування місцевого значення. Правове регулювання міститься в Законі України "Про автомобільні дороги".

У період з 16.11.2017 до 25.11.2017 за заявою ОСОБА_1 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП "Дрогобицьке лісове господарство". За результатами проведеної перевірки складено акт №    788/04/984 від 25.11.2017 (а.с. 101-117, том 1). 
В ході перевірки встановлено, що лісорубний квиток від 22.03.2017 виписано на підставі акту обстеження та листа Орівської сільської ради від 15.12.2015 за №    272 з проханням освітлити дорогу в селі Зимівки. Проведення цієї рубки не запроектовано матеріалами лісовпорядкування. Про її проведення не повідомлено Львівську обласну державну адміністрацію, чим порушено пункт 4 Правил поліпшення якісного складу лісів.
Порівняльним аналізом представлених картографічних матеріалів ДЛГП «Галсільліс»  від 2014 року та ДП "Дрогобицьке лісове господарство" від 2007 року, виготовлених Експедицією, встановлено нанесення одного і того самого лісового масиву, де ДП «Дрогобицьке лісове господарство» проводило вирубування лісу згідно з виданими лісорубними квитками, на картографічні матеріали двох різних підприємств. Установлено, що на місцевості спірний лісовий масив позначений встановленим на узбіччі дороги Уличне-Зимівки квартальним стовпом Доброгостівського лісництва державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» з надписом 109. Межа кварталу 109, відповідно до картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Дрогобицьке лісове господарство» та встановленому квартальному стовпу проходить вздовж дороги Уличне-Зимівки.
В ході перевірки позивачем проведено обмір діаметрів 172 пнів зрубаних дерев на рубці «розчистка дороги» в кварталі 109 виділ 6 на площі 0,6 га та 18 пнів на вибірковій санітарній рубці в кварталі 109 виділ 6 на площі 12,4 га. Замір пнів проводився на лісовій ділянці, що знаходиться між дорогою Уличне-Зимівки та межею кварталу 109 Доброгостівського лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство» і кварталу 27 Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс».
Отже, на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017 було зрубано 172 дерева, про що свідчить польова перелікова відомість (а.с. 192, том 1), а на підставі Лісорубного квитка від 17.07.2017 - 18 дерев, про що свідчить польова перелікова відомість (а.с. 193, том 1). Зазначена обставина не заперечувалася жодним із учасників справи.
Від підпису акта повноважний представник відповідача відмовився, один примірник акту отримав.

У цей же період, з 16.11.2017 до 25.11.2017, за заявою ОСОБА_1 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ДЛГП «Галсільліс». За результатами проведеної перевірки складено акт №789/04/989 від 25.11.2017 (а.с. 86-100, том 1).
Перевіркою встановлено, що під час натурного обстеження по лінії розмежування кварталу 109 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство" та кварталу 27 Дрогобицького лісництва Дрогобицького ДЛГП ЛГП "Галсільліс" не виявлено межових ліній чи знаків, хоч після проведення останнього базового лісовпорядкування в Дрогобицькому ЛГП ДЛГП "Галсільліс" (матеріали від 2014 року) відповідно до Інструкції з впорядкування лісового фонду, повинна була би бути встановлена межа із сусіднім землекористувачем та прорубана просіка. Цього не було зроблено.
Також в акті №    788/04/989 від 25.11.2017  зазначено, що проведеним порівняльним аналізом картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП "Дрогобицьке лісове господарство" та Дрогобицького ДЛГП "Галсільліс" встановлено, що 190 пнів зрізаних дерев фактично знаходяться в кварталі 27 виділ 16 Дрогобицького лісництва ДЛГП "Галсільліс".
У вказаному акті зроблено висновок, що незаконна рубка 190 дерев у кварталі 27 виділу 16 Дрогобицького лісництва ДЛГП "Галсільліс" вчинена ДП "Дрогобицьке лісове господарство" внаслідок нанесення Експедицією одного і того самого лісового масиву на картографічні матеріали двох різних підприємств.
Відповідно до Порядку про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 за №665, проведено розрахунки завданої шкоди на суму 1'202'137,20 грн., в тому числі: 1) 905'525,17 грн. - шкода за рубку 172 дерев "розчистка дороги"; 107'246,25 грн. - шкода за рубку 18 дерев "вибіркова санітарна рубка".
Листом №    224 від 13.11.2017 (а.с. 9, том 2) ДЛГП "Галсільліс" повідомило відповідача про те, що 10.11.2017 лісничим Дрогобицького лісництва в кварталі 27 виділ 16 було виявлено самовільну рубку в кількості 8 дерев дуба, 5 дерев осики, 3 дерев граба. Просило провести розслідування та вжити заходів з відшкодування завданих збитків.
Під час розгляду даної справи з метою обґрунтування своєї позиції відповідач долучив до матеріалів справи:
- наукове обґрунтування щодо встановлення законності проведення рубки "розчистка дороги", виконане працівниками Національного лісотехнічного університету України 22.11.2018 (а.с. 106-124, том 2);
- висновок експерта № 2255 від 29.01.2019 судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні №12017140110002653 (а.с. 162-178, том 2).
У науковому обгартуванні міститься висновок, що рубка дерев "розчистка дороги" за лісорубним квитком від 22.03.2017 у кварталі 109 виділ 6 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство" проведена законно, оскільки ця територія відповідно до лісовпорядних матеріалів, належить до цього підприємства. Цей висновок зроблено на підставі аналізу матеріалів лісовпорядкування, в тому числі таксаційного опису кварталу 109.
На підставі пояснень, наданих експертом в ході розгляду даної справи, Господарський суд Львівської області встановив, що висновок експерта № 2255 від 29.01.2019 судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні №       12017140110002653 багато в чому базується на науковому обґрунтуванні Національного лісотехнічного університету України. Наприклад, спосіб перевірки накладення земельних ділянок в матеріалах обох підприємств, аналіз таксаційного опису кварталів лісогосподарських підприємств є ідентичними. Як пояснив експерт в ході проведення судового засідання, експертизу проведено на підставі матеріалів, які були йому надані в межах кримінальної справи, без виїзду на місце проведення рубок.
Висновком експертизи встановлено наступне: 
1) виділ 16 кварталу 27 Дрогобицького лісництва Дрогобицького ДЛГП "Галсільліс" накладається на квартал 109 виділу 6 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство";
2) виникнення спору щодо визначення меж лісових масивів двох підприємств є наслідком помилкового нанесення Експедицією одного і того самого лісового масиву на картографічні матеріали двох різних підприємств;
3) рубка дерев "розчистка дороги" за лісорубним квитком від 22.03.2017 у кварталі 109 виділ 6 Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство" проведена у відповідності до чинних на момент рубки лісовпорядних матеріалів, згідно з якими ця територія належить до цього підприємства;
4) рубка 172-х дерев, проведена службовими особами Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство" для розширення дороги у кварталі 27 виділ 16 Дрогобицького лісництва ДЛГП "Галсільліс" згідно з лісорубним квитком від 22.03.2017, виданого на проведення рубки "Розчистка дороги" в кварталі 109 виділ 6 на площі 0,6 га, була проведена з дотриманням нормативно встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу;
5) вибіркова санітарна рубка 18-ти дерев, проведена службовими особами Доброгостівського лісництва ДП "Дрогобицьке лісове господарство" для розширення дороги у кварталі 27 виділ 16 Дрогобицького лісництва ДЛГП "Галсільліс" згідно з лісорубним квитком від 17.07.2017, була проведена з дотриманням нормативно встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу, тобто без завдання шкоди довкіллю.
Висновок експерта № 2255 не містить обґрунтування того, на якій підставі дорогу Уличне-Зимівка віднесено до категорії лісових доріг. Зазначене суперечить відомостям, які містяться в листі Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації від 22.03.2018 №1-1/4573-вих. З огляду на наведене немає підстав вважати, що автомобільна дорога "Уличне-Зимівка" належить до лісових доріг.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Лісового кодексу України та іншими спеціальними нормативно-правовими актами у сфері природоохоронного законодавства. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто є деліктною відповідальністю.
Частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Глава 82 Цивільного кодексу України присвячена деліктним зобов`язанням, тобто зобов`язанням з відшкодування шкоди. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Загальною підставою цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування шкоди, є вчинення винною особою цивільного правопорушення, до складу якого включаються протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи, настання шкоди, причинний зв`язок між поведінкою та шкодою, вина особи. Наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення дає правові підстави для відповідальності. При цьому відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). 
В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
У спірних правовідносинах відповідач обґрунтовує відсутність своєї вини у завданні шкоди довкіллю помилками в документах, які йому були видані повноважною державною установою. Вказана обставина (відсутність вини) була підставою заперечень відповідача на позов у даній справі, а також є основною підставою доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи ту обставину, що предметом спору є відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок проведення рубок за двома лісорубними квитками, оцінку наявності/відсутності повного складу цивільного правопорушення слід здійснити за кожним таким лісорубним квитком окремо.

Щодо рубки, проведеної на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017:

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Статтею 105 Лісового кодексу України встановлено, що порушення лісового законодавства тягне за собою цивільно-правову відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, зокрема, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення лісового законодавства. Згідно зі статтею 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Пунктом 3 частини 2 статті 19 Лісового кодексу встановлено, що постійні лісокористувачі зобов`язані, серед іншого, вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування.
Статтею 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 затверджено Порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів. Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів.
Отже, лише постійний лісокористувач має право видати лісорубний квиток на використання лісових ресурсів (рубку), проте лише на території, йому належній, а також у встановленому порядку.
Сторонами не заперечується, що фактично рубки були здійснені на території, яка належить ДЛГП «Галсільліс». Таким чином, дії ДП "Дрогобицьке лісове господарство" щодо видачі лісорубного квитка від 22.03.2017 та здійснення рубок на території, що належить іншому лісокористувачу, суперечили лісовому законодавству. Відтак, судом встановлено наявність такого елементу складу цивільного правопорушення, як протиправна поведінка.
Окрім того, як було зазначено вище, лісорубний квиток від 22.03.2017 стосується здійснення рубки "розчистка дороги".
Пунктом 1 Правил поліпшення якісного складу лісів визначено, що вони визначають основні вимоги до здійснення лісогосподарських заходів, спрямованих на підвищення стійкості та продуктивності деревостанів, збереження біорізноманіття лісів, їх оздоровлення і посилення захисних, санітарно-гігієнічних, оздоровчих та інших функцій шляхом проведення рубок формування і оздоровлення лісів.
Пунктом 2 Правил поліпшення якісного складу лісів передбачено, що під час проведення рубок формування і оздоровлення лісів застосовуються такі рубки: рубки догляду; санітарні; лісовідновні; переформування; пов`язані з реконструкцією; ландшафтні. Попри те, що законодавством не передбачено такого виду рубки, як "розчистка (розширення) дороги", скаржник стверджує, що аналізована рубка належить до ландшафтних рубок.
Відповідно до пункту 46 Правил поліпшення якісного складу лісів ландшафтні рубки планування території проводяться у зв`язку з необхідністю будівництва інженерних споруд, створення штучних водойм, дорожньо-стежкової мережі, будівельних майданчиків тощо. В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що проведена рубка була спрямована на розчищення території з метою будівництва (розширення, створення тощо) дороги Уличне-Зимівка.
Як було зазначено вище, автомобільна дорога Уличне-Зимівка належить до V категорії доріг загального користування. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про автомобільні дороги" будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України.
ДП "Дрогобицьке лісове господарство" не зверталося до повноважних органів за погодженням для проведення відповідного виду робіт у межах смуги відведення автомобільної дороги Уличне-Зимівка. Матеріали справи не містять доказів того, що будь-яка особа планувала проведення робіт з реконструкції (відновлення, ремонту тощо) цієї автомобільної дороги.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що протиправність поведінки відповідача полягає у: 1) видачі лісорубного квитка від 22.03.2017, який дозволяв рубку на території іншого лісокористувача; 2) порушенні при цьому пункту 46 Правил поліпшення якісного складу лісів та частини 1 статті 37 Закону України "Про автомобільні дороги", оскільки матеріали справи не містять доказів будівництва/розширення дороги Уличне-Зимівка та доказів отримання згоди повноважних органів на виконання робіт в межах смуги відведення автомобільної дороги загального користування.
Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Розмір шкоди, заподіяний лісу, визначається на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 за № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу". Суд погоджується з правильністю розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування дерев, на підставі представленої польової перелікової відомості. 
З огляду на зазначене, матеріалами справи підтверджується наявність такого елемента складу цивільного правопорушення, як наявність шкоди в розмірі 905'525,17 грн., а оскільки незаконна рубка лісу спричинила втрату лісових ресурсів, вказане свідчить про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. 
Стосовно наявності такого елементу, як вина заподіювача шкоди, колегія суддів зазначає наступне:
Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди.
Оскільки ДП "Дрогобицьке лісове господарство" ще не одержало у встановленому порядку державного акту на право постійного користування відповідними земельним лісовими ділянками, планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, до яких належить планшет лісовпорядкування № 6 2007 року Доброгостівського лісництва, є доказом перебування земельної лісової ділянки в постійному користуванні ДП "Дрогобицьке лісове господарство".
Ситуація стосовно розмежування лісових ділянок двох суміжних користувачів виникла внаслідок накладання одного і того самого лісового масиву на картографічні матеріали двох різних підприємств. Про це свідчать: акти про порушення №788/04/984 та №789/04/989, в яких ДЕІ у Львівській області встановила цю обставину; акт від 04.05.2017, складений комісією з представників ДЛГП «Галсільліс», ДП "Дрогобицьке лісове господарство" та Львівської лісовпорядної експедиції; лист Львівської лісовпорядної експедиції №293/01-04 від 12.06.2017. Зазначене, вважає відповідач, давало підстави йому вважати, що лісова ділянка, на якій було проведено рубку на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017, належить йому і він вправі здійснювати заходи зі спеціального використання лісових ресурсів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач станом на момент проведення рубки "розчистка дороги" на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017, не мав підстав вважати, що вона проводиться на території іншого лісокористувача.
В той же час, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відповідач не подав жодних доказів в підтвердження відсутності своєї вини у тому, що ним порушено приписи пункту 46 Правил поліпшення якісного складу лісів та частини 1 статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки, як було зазначено вище, відповідач не довів фактів будівництва/розширення дороги Уличне-Зимівка та отримання ДП «Дрогобицьке лісове господарство» згоди повноважних органів на виконання робіт в межах смуги відведення автомобільної дороги загального користування.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 905'525,17 грн. шкоди за рубку 172 дерев "розчистка дороги", проведену на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017.

Щодо рубки, проведеної на підставі лісорубного квитка від 17.07.2017:

Протиправність поведінки відповідача під час проведення санітарної рубки на підставі лісорубного квитка від 17.07.2017 полягає у тому, що вказаний лісорубний квиток, як і лісорубний квиток від 22.03.2017, дозволяв рубку на території іншого лісокористувача.
Окрім того, відповідно до пункту 13 Санітарних правил, постійні лісокористувачі призначають на основі матеріалів лісовпорядкування, лісопатологічних обстежень та повідомлень про появу ознак погіршення санітарного стану лісових насаджень вибіркові санітарні рубки, про що інформують обласну держадміністрацію, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та орган місцевого самоврядування, на території якого зростають насадження, що потребують вибіркової санітарної рубки.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомляв про призначену вибіркову санітарну рубку Львівську обласну державну адміністрацію, оскільки наявний в матеріалах справи лист від 01.09.2017 містить інформацію лише про рубку, проведену на підставі лісорубного квитка від 22.03.2017.
Зважаючи на положення ст. 1192 Цивільного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 за № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", колегія суддів вважає доведеними розмір шкоди, який визначено на підставі польової перелікової відомості та який становить 107'246,25 грн., а також причинний зв`язок, оскільки протиправна рубка лісу спричинила втрату лісових ресурсів.
Стосовно наявності вини відповідача у здійсненні рубки згідно лісового квитка від 17.07.2017, колегія суддів зазначає, що вказана рубка була проведена відповідачем після того, як він довідався про суперечності з ДЛГП «Галсільліс» стосовно розмежування двох лісових ділянок, про що свідчать: вищезгаданий акт від 04.05.2017, складений комісією з представників ДЛГП «Галсільліс», ДП "Дрогобицьке лісове господарство" та Львівської лісовпорядної експедиції у якому зафіксовано факт часткового накладення картографічних матеріалів та належність спірної ділянки до лісокористування ДЛГП «Галсільліс»; лист ДЛГП «Гальсільліс» № 89 від 15.05.2017, лист ДП "Дрогобицьке лісове господарство" від 19.05.2017 № 445; лист Львівської лісовпорядної експедиції №293/01-04 від 12.06.2017.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідач не довів відсутності своєї вини у проведенні рубки на підставі лісорубного квитка від 17.07.2017, а тому позовні вимоги про стягнення 107'246,25 грн. шкоди, завданої довкіллю внаслідок вказаної протиправної рубки, були мотивовано задоволені судом першої інстанції.

Доводи скаржника про те, що позаплановою перевіркою ДЕІ у Львівській області не було встановлено факту порушення відповідачем чинного законодавства при видачі дозволів на проведення рубок, що, на думку відповідача, свідчить про те, що у нього були законні підстави для проведення спірних рубок, відхиляються судом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що обидві спірні рубки були проведені відповідачем на території іншого лісокористувача без наявності спеціальних довільних документів, виданих належним лісокористувачем. Вказана обставина не заперечується самим відповідачем і досліджувалася судом в контексті наявності чи відсутності вини відповідача.
Твердження апелянта про те, що у спірній ситуації відповідач виконував роботи «розчистка дороги», а Закон України «Про автомобільні дороги» не містить обов`язку для державного підприємства отримувати дозвіл для проведення такого виду робіт, як «розчистка дороги», спростовується частиною 1 статті 37 Закону України "Про автомобільні дороги", відповідно до якої будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України. Покликання скаржника на ст. 49 Закону України «Про автомобільні дороги» не приймаються до уваги, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення шкоди за порушення природоохоронного законодавства. При цьому, як було зазначено вище, оцінка норм Закону України "Про автомобільні дороги" здійснена судом в контексті наявності чи відсутності вини відповідача у заподіянні спірної шкоди.
Зважаючи на вищевстановлені обставини справи, колегія суддів також погоджується із підставами для відхилення висновку експерта №2255 судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні за №12017140110002653, складеному 29.01.2019, оскільки: а) висновки експерта про дотримання відповідачем нормативно встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу при проведенні спірних рубок не мають значення при вирішенні спору у даній ситуації; б) висновок експерта не спростовує встановлених судом обставин у справі; в) у висновку експерта не міститься обґрунтування того, на якій підставі дорогу Уличне - Зимівка віднесено до категорії лісових доріг, а така відсилка суперечить відомостям, які містяться у листі Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації від 22.03.2018 №1-1/4573-вих.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1327/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Дрогобицьке лісове господарство" - без задоволення.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 287, 288 ГПК України.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст складено 17.02.2020.

Головуюча суддя          Г.В. Орищин

суддя          Н.А. Галушко

суддя          М.Б. Желік