П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 495/10342/17	
Головуючий в 1 інстанції: Кириченко П.Л.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В.,
                                                  Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 листопада 2019р. про залишення позову без розгляду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2017р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Шабівської СР Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ВК Шабівської СР Білгород-Дністровського району Одеської області за №118/2013 від 26.09.2013р..
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2018р., яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018р., вказаний позов залишено без розгляду, у зв`язку із пропущенням без поважних причин строків звернення до суду.
Постановою Верховного Суду від 1.11.2018р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено,  ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2018р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018р. - скасовано.
Справу №495/10342/17 направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду.
Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що суди всупереч ст.11,  86,  100 КАС України  у редакції на час відкриття провадження у суді першої інстанції та ст.80,  90, ч.3 ст.242, ст.308,  320, ч.1 ст.322 КАС України  у редакції на час прийняття судами оскаржуваних рішень не надали мотивованої оцінки неврахування доказів позивача, обмежуючись констатацією пропуску відповідного строку.
В подальшому, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 листопада 2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення із позовом в суд. 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права. 
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, з урахуванням позиції Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, ухвали суду без змін, з наступних підстав.
За правилами п.1 ч.1 ст.315КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі ч.3 ст.123 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних обставин пропущено строк звернення до адміністративного суду.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права із врахуванням позиції Верховного Суду викладену у постанові від 1.11.2018р., виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1. ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких учиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Частиною 1 ст.120 КАС України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За приписами ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
За загальним правилом, строки для звернення до адміністративного суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За правилами ч.3,4 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.  Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним,  і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
  Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними доказами.
Аналізуючи  зміст ст.122 КАС України, судова колегія зазначає, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. При цьому, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 26.09.2013р. ВК Шабівської СР Білгород - Дністровського району Одеської області прийнято рішення за №118/2013, яким було присвоєно об`єкту нерухомого майна, розташованому на території Шабівської СР Білгород - Дністровського району за межами населених пунктів наступну адресу: АДРЕСА_1.
Вказану адресу нерухомості було присвоєно за заявою ОСОБА_3 
19.09.2014р., ОСОБА_1 отримав у власність, шляхом укладення договору дарування, частину нерухомого майна, 58/100 часток бази відпочинку «Колос», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, виконавчий комітет не повідомляв позивача про прийняття 26.09.2013р. рішення за №118/2013.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що в березні 2015р., він уперше дізнався про існування рішення виконкому Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області за №118/2013 від 26.09.2013р., після отримання у приватну власність частини бази відпочинку. Та не погоджуючись з цим фактом, вирішив оскаржити це рішення безпосередньо у Шабівської сільраді, для чого він звернувся до виконавчого комітету Шабівської сільської ради із відповідною заявою.
10.03.2015р. виконавчий комітет прийняв рішення за №28/2015 «Про внесення змін та доповнень в рішення виконкому за №118/2013 від 26.09.2013р. про присвоєння адреси будівлям та спорудам ОСОБА_3 , та виклав рішення за №118/2013 в новій редакції.
Не погодившись з цими змінами, ОСОБА_3 звернулася із позовом в суд про скасування рішення виконкому Шабівської сільської ради за 28/2015 від 10.03.2015р..
Так, постановою Білгород - Дністровського міськрайонного суду у справі за №495/4630/15-а, від 28.07.2015р. рішення виконавчого комітету Шабівської сільської ради №28/2015 від 10.03.2015р. - скасовано, позов ОСОБА_3  - задоволено.
В подальшому, Шабівська СР Білгород  Дністровського району Одеської області оскаржила вищевказане судове рішення першої інстанції. Рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду, в рамках адміністративної справі №495/4630/15-а,  від 16.12.2015р., постанову Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2015р. було скасована, а адміністративний позов ОСОБА_3 - залишено без задоволення.
В подальшому, ухвалою ВАС України від 19.10.2016р. скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015р., а постанову Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2015р. залишено в силі.
Позивач стверджує, що про скасування постанови апеляційного суду від 16.12.2015р. касаційною інстанцією - йому не було відомо та про таке судове рішення він дізнався тільки у червні 2017р.. Крім того, позивач зазначає, що його не було залучено до розгляду судової справи за №495/4630/15-а, а тому відповідно не отримував ухвали ВАС України від 19.10.2016р. по справі за №495/4630/15-а.
Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 вважає, що саме діями Вищого адміністративного суду, який не надіслав йому копії вищевказаної ухвали, були порушені його права на своєчасний захист власних прав на звернення в суду із позовом про оскарження рішення виконавчого комітету за №118/2013 від 26.09.2013р., про що він випадково дізнався в червні 2017р., та саме з цієї дати почав відлік шестимісячного строку наданого для звернення з адміністративним позовом до суду. Позивач вважає, вказані ним причини пропуску строку визначеного для звернення з адміністративним позовом, поважними для себе.
Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що він знав про розгляд судової справи за №495/4630/15-а, проте свідомо не намагався особисто прийняти участь у вказаній справі, яка знаходилась у проваджені Білгород-Дністровського міськрайонного суду, оскільки вважав, що його права та інтереси в достатній мірі будуть захищені діями Шабівської сільської ради, яка виступала відповідачем та апелянтом у вказаній справі.
Інших поважних причин чи підстав для пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом, позивач не зазначав.
Аналізуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що позивачем не наведено належних та поважних причин пропуску строку на звернення до суду, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, і цей факт не спростовується самим позивачем, що він дізнавшись ще в березні 2015р. про існування рішення виконкому Шабівської СР Білгород-Дністровського району Одеської області за №118/2013 від 26.09.2013р. вирішив захищати власні права шляхом звернення із відповідною заявою до Шабської СР , а не до відповідного суду.
Також, 23.09.2015р. ОСОБА_1 дізнавшись про існування судової справи за №495/4630/15-а, у проваджені Білгород-Дністровського міськрайонного суду за позовом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо законності винесення рішення виконкому Шабівської сільської ради за №118/2013 від 26.09.2013р., однак знов не скористався правами передбаченими  КАС України  та не виявив ініціативи щодо звернення до суду із відповідною заявою про залучення його до справи в якості учасника судового процесу.
Окрім того, судова колегія вважає, що посилання ОСОБА_1 на поважність причин пропуску строку для звернення з позовними вимогами до суду у зв`язку із не отриманням копії ухвали ВАС від 19.10.2016р. по справі за №495/4630/15-а, - є безпідставними та помилковими, оскільки, позивач не був стороною та учасником вказаної судової справи, та відповідно не відносився до кола осіб яким повинно було направлятися рішення суду по справі за результатами розгляду, у обов`язковому порядку.
Враховуючи вищевказане, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані позивачем причини пропуску строку є неповажними, оскільки не позбавляли його можливості звернутися в суд за захистом свого порушеного права в установлений ст.122 КАС України строк.
На думку судової колегії, викладені у апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.286, 312, 316, 325 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 листопада 2019р. про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          А.В. Крусян

                                                                                          О.В. Яковлєв