ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2535/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 лютого 2020 року                                                                             м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                                       Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                        Костюк Л.О., Собківа Я.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними, зобов`язання вчинити дії,

    В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить суд:
-  визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 26.06.2019 пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», 65% суми грошового забезпечення, з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням, основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, у тому числі: індексації, щомісячної додаткової грошової винагороди у сумі 81465,83 грн., відповідно до довідки від 24.07.2018 №602, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України та довідки від 12.07.2018 №61/693, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 26.06.2019, виходячи з 65% суми грошового забезпечення, з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням, основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, у тому числі: індексації, щомісячної додаткової грошової винагороди у сумі 81465,83 грн., відповідно до довідки від 24.07.2018 №602, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України та довідки від 12.07.2018 №61/693, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України.
Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що при обчисленні пенсії враховуються заробітна плата, а також усі види грошового забезпечення, яке особи одержували перед звільненням зі служби. Також зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода є додатковим видом грошового забезпечення та носить щомісячний характер, а тому повинна враховуватись при обчисленні пенсії. Крім того звертає увагу суду, що не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призводить до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення. Враховуючи наведене, вважає дії відповідача щодо відмови провести перерахунок його пенсії протиправними.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 26.06.2019 пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з 65% суми грошового забезпечення, з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням, основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, а саме: індексації, щомісячної додаткової грошової винагороди у сумі 81465,83, відповідно до довідки від 24.07.2018 №602, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та довідки від 12.07.2018 №61/693, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 26.06.2019, виходячи з 65% суми грошового забезпечення, з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням, основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, а саме: індексації, щомісячної додаткової грошової винагороди у сумі 81465 (вісімдесят одна тисяча чотириста шістдесят п`ять) грн. 83 коп., відповідно до довідки від 24.07.2018 №602, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та довідки від 12.07.2018 №61/693, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення. Вважає, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, які не передбачені нормативно-правовими актами, не є щомісячними, а відтак не підлягають включенню до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Зазначає, що щомісячна грошова допомога відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року N 260 відноситься до щомісячних видів грошового забезпечення, а тому повинні бути включена в якості складової для перерахунку його пенсії.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у Військових частинах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з 23.06.2017 отримує пенсію за вислугу років, у відповідності до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у розмірі 65% грошового забезпечення, яку виплачує ГУ ПФУ в Чернігівській області.
Як вбачається з матеріалів справи, під час обчислення розміру пенсії позивачу, до складу грошового забезпечення не було включено індексацію та щомісячну додаткову грошову винагороду у сумі 81465,83 грн, відповідно до довідки від 24.07.2018 №602, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та довідки від 12.07.2018 №61/693, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України.
26.06.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії, відповідно до довідки від 24.07.2018 №602 та довідки від 12.07.2018 №61/693, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.
Листом від 05.07.2019 №2538/02/Щ-12  ГУ ПФУ в Чернігівській області відмовлено позивачу у здійсненні такого перерахунку, у зв`язку з тим, що чинним законодавством України, яке регулює спірне питання, не передбачено обчислення пенсії з розміру додаткових виплат, що мають компенсаційний характер, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.02.2019 р. у справі № 522/2738/17 та дійшов висновку про те, що отримувані позивачем щомісячна грошова допомога за період з червня 2015 року по травень 2017 року у сумі 81  465,83 грн, з якої утримувався єдиний внесок та індексація грошового забезпечення мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, а відтак розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.
Так, у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Частиною 1 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 1 статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.
Аналогічна правова позиція висловлена і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки від 24.07.2018 №602, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та довідки від 12.07.2018 №61/693, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України, позивачу з червня 2015 року по травень 2017 року нараховано щомісячну додаткову грошову винагороду у сумі 81 465,83 грн та з червня 2015 року по грудень 2015 року – індексацію грошового забезпечення у сумі 6 791,56 грн (а.с.21-22).
Враховуючи наведене, отримувані позивачем, згідно з вищевказаними довідками, щомісячна додаткова грошова винагорода за період з червня 2015 року по травень 2017 року у сумі 81 465,83 грн, з якої утримувався єдиний внесок, та індексація грошового забезпечення мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.
Суд першої інстанції вірно відхилив посилання відповідача у відзиві на позов на той факт, що розмір складових грошового забезпечення для призначення та перерахунку пенсій визначається виключно уповноваженим органом, про що видається довідка встановленої форми в кожному конкретному випадку окремо, а до головного управління довідка для перерахунку пенсії позивача з урахуванням спірних виплат в установленому порядку від уповноваженого органу не надходила, оскільки в даному випадку позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з доданими до неї довідками, що підтверджує розмір фактично отриманих у складі грошового забезпечення сум доплат та сплату з них єдиного  соціального внеску, які не враховані пенсійним органом під час призначення пенсії позивачу, які, на переконання суду, можуть бути підставою для перерахунку пенсії позивача, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 63  Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону.
Аналогічні норми викладені в пункті 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого    постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі - Порядок №3-1), відповідно до якого перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 цього Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Відповідно до пункту 4 Порядку №3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем проживання.
Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера так додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що уповноважені органи повідомляють орган Пенсійного фонду України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що подані позивачем довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 24.07.2018 №602 та Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 12.07.2018 №61/693 є підставою для перерахунку пенсії позивачу.
Також суд першої інстанції зазначив, що оскільки до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 26.06.2019 р., відповідно  саме з цієї дати слід зобов`язати відповідача провести перерахунок і виплату його пенсії, з урахуванням  щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.
Відповідно до частин 1, 2    статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених    статтею 78 цього Кодексу.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Вищенаведеним критеріям рішення суду першої інстанції відповідає. 
Згідно з ч.1  ст.77 Кодексу адміністративного судочинства, України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  ст.78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, що не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів керуючись ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України  вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. 
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя:                                                                      О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Л.О. Костюк

                                                                                                    Я.М. Собків