Ухвала
05 лютого 2020року
м. Київ
справа № 522/20861/15-ц
провадження № 61-13941св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М., 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду                  від 13 червня 2019 року, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути на її користь заборгованість за: 1) договором позики               від 25 грудня 2001 року в розмірі - 14 000 доларів США; 2) договором позики                          від 05 вересня 2007 року в розмірі - 50 000 євро; 3) договором позики від 03 січня 2010 року в розмірі - 36 000 євро. Всього просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь суми в розмірі - 14 000 доларів США та 86 000 євро.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду                      м. Одеси від 11 січня 2018 року без змін.
У липні 2019 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2019 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким оскаржувані рішення змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення те, що позичка надавалася ОСОБА_2 на придбання спірного нежитлового приміщення шостого поверху, площею 56,4 кв. м, на АДРЕСА_1 та на придбання нею у особисту приватну власність транспортного засобу TOYOTA YARIS, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Дзержинського районного суду м. Харкова.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
В поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 заявив клопотання в якому просив повідомити його про час та місце розгляду справи за реквізитами вказаними в касаційній скарзі для того, щоб він мав можливість прийняти участь у розгляді касаційної скарги. Тобто фактично заявник просить провести розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Необхідність виклику учасників справи в судове засідання вирішується судом з урахуванням конкретних обставин справи.
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
При обговоренні доповіді судді-доповідача про проведені підготовчі дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність необхідності виклику у судове засідання учасників справи для надання ними пояснень, та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) у складі колегії з п`яти суддів.
Таким чином, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 про проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін, відсутні.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу, за касаційними скаргами ОСОБА_6 на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року та ОСОБА_5 на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 червня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	В. С. Висоцька	
 	 	
 	І. М. Фаловська