Постанова                                      
Іменем України
 
29 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 183/3701/16
провадження № 61-9029св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Новомосковська міська рада Дніпропетровської області,
третя особа - Новомосковська товарна біржа,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пташинський Олександр Анатолійович, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду
від 20 березня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська товарна біржа, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 20 березня 2003 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та нею ( ОСОБА_1 ), як покупцем, посвідчений на Новомосковській товарній біржі; визнати за нею право власності на цю квартиру. 
 
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що придбала у ОСОБА_3 зазначену вище квартиру, сплативши за неї 14 764 грн. Договір купівлі-продажу був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації, проте нотаріально не посвідчений. Після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 звільнив спірне житлове приміщення, а згодом їй стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. Спадкоємці, які прийняли б спадщину відповідно до норм чинного законодавства України, відсутні.
 
Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Дубовенко І. Г. від 09 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру 
АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного судувід 20 березня 2019 року апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року зупинено до вирішення справи № 183/900/17. 
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 183/900/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Юрія Олександровича, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Бака Оксана Василівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи - Новомосковська товарна біржа в особі правонаступника Товарна біржа «Альянс», ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , підписаного 20 березня 
2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі якого, рішенням суду першої інстанції, у справі яка переглядається, було визнано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 . Вважаючи, що від вирішення спору у справі № 183/900/17 залежить вирішення спору у справі, яка переглядається, суд зупинив провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оспорювана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлення цієї ухвали затягує розгляд справи, що призводить до порушення розумного строку її розгляду. Крім того, суд не навів жодної об`єктивної підстави неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 183/900/17.
 
Відзив на касаційну скаргу
 
У липні 2019 року від ОСОБА_4 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність постановленої судом апеляційної інстанції ухвали. Вказує, що розгляд цієї справи неможливий до розгляду і вирішення його зустрічного позову у справі № 183/900/17.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою цього ж суду від 21 січня 
2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини, встановлені судом
 
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона придбала цю квартиру у відповідача, проте не оформила нотаріально договір купівлі-продажу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
 
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої                       05 жовтня 2016 року Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого у 2016 році, не заводилася.
 
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 уточнила позов, подавши його до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області (а. с. 42).
 
09 грудня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким визнав за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
 
У січні 2017 року зазначене рішення оскаржив в апеляційному порядку ОСОБА_4 , посилаючись на те, що це рішення зачіпає його інтереси, оскільки саме він є власником спірної квартири, придбаної відповідно до  договору купівлі-продажу від 08 грудня 2016 року у ОСОБА_5 , який набув право власності на підставі заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2016 року.
 
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 
2017 року відкрито апеляційне провадження у справі.
 
З березня 2017 року у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 183/900/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Юрія Олександровича, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Бака Оксана Василівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи - Новомосковська товарна біржа в особі правонаступника Товарна біржа «Альянс», ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , підписаного 20 березня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень цивільна справа № 183/900/17 перебуває на розгляду у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року судове засідання у справі призначено на 25 березня 2020 року.
 
З огляду на те, що у справі № 183/900/17 вирішується питання чинності договору купівлі-продажу спірної квартири від 20 березня 2003 року, суд апеляційної інстанції вважав, що розгляд цієї справи є неможливим до вирішення справи про визнання недійсним договору купівлі-продажу 
від 20 березня 2003 року, тому дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження в справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України.
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі з об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
 
Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
 
Апеляційний суд не зазначив в оскаржуваній ухвалі у чому полягає неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 183/900/17 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, жодних мотивів наявності об`єктивної такої неможливості не навів, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував належним чином предмет спорів у справах. Зупиняючи провадження у цій справи, суд апеляційної інстанції не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі № 183/900/17 виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді цієї справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання договору купівлі-продажу 
від 20 березня 2003 року дійсним та визнання права власності на спірну квартиру.
 
Питання чинності договору купівлі-продажу від 20 березня 2003 року є предметом позовних вимог в обох справах, однак у цій справі провадження відкрито раніше (05 липня 2016 року), тоді як у справі № 183/900/17 лише 
21 березня 2017 року.
 
За таких обставин, колегія суддів не погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що розгляд справи неможливий до розгляду та вирішення справи № 183/900/17, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
 
Крім того, зупинивши у березні 2019 року провадження у справі, суд апеляційної інстанції не врахував право заявника на розумні строки розгляду справи, яка з липня 2016 року не отримала вирішення свого спору судом.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
 
У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
 
Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
 
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції»).
 
Зіставлення змісту наведених суджень із розумінням положень 
пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України переконує у тому, що оскаржуване судове рішення про зупинення провадження у справі не може бути залишене у силі, оскільки тривале зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі, а, отже, відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до цього ж суду.
 
Згідно із частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Таким чином, доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права є обґрунтованими.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пташинський Олександр Анатолійович, задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного судувід 20 березня 2019 року скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович