ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 р.	Справа № 551/306/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Управління Державної казначейської служби України у Шишацькому районі Полтавської області на постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 01.06.2017 року, (головуючий суддя І інстанції: Сиволап Д.С.)  по справі № 551/306/17
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області                 
          про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати незаконною бездіяльність Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області щодо ненадання відповіді за його запитом від 20.02.2017 р.;
- зобов`язати Яреськівську сільську раду Шишацького району Полтавської області надати доступ до публічної інформації за його запитом від 20.02.2017 р., а саме: надіслати  на його електронну адресу копії рішень Яреськівської сільської ради, прийнятих у період з 01.01.2016 р. по 20.02.2017 р.;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області на його користь  судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 7040 грн;
- в разі задоволення позову встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, встановивши строк для подачі звіту про виконання судового рішення.
Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 01.06.2017 р. позов задоволено. Визнано незаконною бездіяльність Яреськівської сільської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 20.02.2017 р.
Зобов`язано Яреськівську сільську раду надати ОСОБА_1 доступ до публічної інформації за його запитом від 20.02. 2017 р. шляхом направлення на вказану ним електронну адресу копій рішень Яреськівської сільської ради, прийнятих в період з 01.01.2016 р. по 20.02.2017 р.
Стягнуто з Яреськівської сільської ради на користь ОСОБА_1  7040  грн. на відшкодування понесених ним судових витрат.
Застосовано заходи судового контролю за виконанням судового рішення, зобов`язано Яреськівську сільську раду у місячний строк з дня набрання постановою законної сили подати до Шишацького районного суду Полтавської області звіт про виконання судового рішення.
В подальшому  постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2017 р. залишено без змін постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 01.06.2017 р по справі №  551/306/17.  
19.12.2019 р. постановою Верховного Суду постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2017 р. скасовано, справу № 551/306/17 направлено до апеляційного суду на новий розгляд.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Управління Державної казначейської служби України у Шишацькому районі Полтавської області, подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не вірне застосування судом, в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу, ст. 90 КАС України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,  не залучення до участі в справі в якості третьої особи Управління Державної казначейської служби України в Шишацькому районі Полтавської  області, оскільки безпідставне стягнення бюджетних коштів за рішенням суду з Яреськівської сільської ради порушує інтереси держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати контроль за законністю їх витрачання.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суд без змін, оскільки позивачем надано належні документально підтверджені докази понесених витрат на правову допомогу, крім того апелянтом не доведено  порушення прав, свобод, інтересів та обов`язків Управління Державної казначейської служби України у Шишацькому районі Полтавської області.
Відповідно до ч. 4 ст.  229, ч.1 ст.308 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судова колегія зазначає, що апелянт фактично оскаржує  рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат на правову допомогу.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що  постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 01.06.2017 р. позов задоволено. Визнано незаконною бездіяльність Яреськівської сільської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 20.02.2017 р. Зобов`язано Яреськівську сільську раду надати ОСОБА_1 доступ до публічної інформації за його запитом від 20.02. 2017 р. шляхом направлення на вказану ним електронну адресу копій рішень Яреськівської сільської ради, прийнятих в період з 01.01.2016 р. по 20.02.2017 р.
В зазначеній частині судове рішення апелянтом не оскаржено, та крім того, виконане відповідачем.
Під час розгляду справи судом першої інстанції також вирішувалося питання відшкодування понесених позивачем судових витрат, в тому числі на правову допомогу в розмірі 7040 грн.
Задовольняючи позов в частині стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив, з того, що зазначені витрати документально підтверджені у розмірі 7040 грн., за наслідками розгляду справи рішення прийнято на користь позивача, а тому підлягають відшкодуванню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 87 КАС України (в редакції  чинній на дату винесення оскаржуваного судового рішення) судові витрати складаються  із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на правову допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України витрати пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі , або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Законом України "Про Держаний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що з 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.
Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 640,00 грн. за одну годину.
Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 04.02.2020 р. по справі № 1.380.2019.001036.
Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано договір про надання правової допомоги від 14.04.2017 р., калькуляцію-рахунок № 1 від 21.04.2017 р., акт виконаних робіт від 21.04.2017 р., квитанцію до прибуткового касового ордера № 2304/17 від 21.04.2017 р. (а.с. 11-13, 19-21).
Згідно п. 4.2 договору  про надання правової допомоги від 14.04.2017 р., вартість послуг визначається домовленістю сторін та підтверджується калькуляціями-рахунками, які є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно  договору  про надання правової допомоги калькуляції-рахунку вбачається, що адвокатом всього витрачено часу – 11 год 00 хв, загальна вартість наданих послуг складає 7040,00 грн, зокрема:
- ознайомлення з первісним матеріалом (документами), їх вивчення та аналіз на предмет релевантності, належності, допустимості, ступеню ймовірного доказового значення тривалістю 3 години – 1920,00 грн.;
- аналіз нормативного матеріалу, коментарів, роз`яснень, пошук і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах, узагальнень судів касаційних інстанцій та правових позицій Верховного Суду України, публікацій науковців, висновків фахівців тривалістю 4 години – 2560,00 грн.;
- складання позовної заяви, підготовка додатків та примірників до  неї відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі тривалістю 4 години – 2560,00 грн.
З наданих позивачем доказів вбачається, що витрати на правову допомогу складають7040,00 грн, сплачено - 7040,00 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області витрат на правову допомогу у сумі 7040,00 грн.
Стосовно доводів апелянта щодо відсутності підстав для відшкодування витрат на правову допомогу за послуги щодо ознайомлення з первісним матеріалом (документами), аналізу нормативного матеріалу, а також складання позовної заяви, підготовка додатків та примірників до  неї, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”  договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;  інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Статтею 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України гарантовано свободу договору, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 , яке відповідно до ст.152-2 Конституції України є обов`язковим , остаточним , зазначено , що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом , обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах.  Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. 
Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість  кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. 
Проаналізувавши наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що ознайомлення з первісним матеріалом (документами), аналізу нормативного матеріалу, а також складання позовної заяви, підготовка додатків та примірників до неї, входять до складу видів правової допомоги, передбачених ст. 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Доводи апелянта про не залучення до участі у справі Управління Державної казначейської служби України в Шишацькому районі Полтавської  області, в якості третьої особи є необґрунтованими, оскільки  вимога про відшкодування судових витрат не є позовною,  КАС України не передбачено залучення до розгляду справи органи казначейства у разі стягнення судових витрат з бюджетних асигнувань відповідача – суб`єкта владних повноважень. 
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.523 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу у будь-який час до закінчення судового розгляду, пред`явивши адміністративний позов до сторін. Задоволення адміністративного позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. 
Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
Колегія суддів зазначає, що предметом спору в даній справі є право на отримання публічної  інформації  відповідно до Закону України " Про доступ до публічної інформації", зокрема спірні правовідносини виникли з підстав бездіяльність Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області надати публічну інформацію.
Апелянтом не наведено обґрунтувань, як судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, зокрема на Управління Державної казначейської служби. 
Крім того відповідно до ст.7 Бюджетного Кодексу України одним із принципів бюджетної системи України є принцип самостійності-Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними. Держава коштами державного бюджету не несе відповідальність за бюджетні зобов`язання органів місцевого самовряждцвання.
Відповідно до ч.1 ст. 43 Бюджетного Кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.
Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає:
1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства;2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов`язаннями;3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.
Отже, функція контролю, на яку посилається в апеляційній скарзі апелянт, за здійсненим бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, здійсненні платежів  має чіткі межі, які не свідчать , що рішення суду по справі може вплинути на права та обов`язки Управління  Державної казначейської служби України.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Управління Державної казначейської служби України у Шишацькому районі Полтавської області  залишити без задоволення.
Постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 01.06.2017 року по справі № 551/306/17  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  17.02.2020 року