ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1794/19  Номер провадження 22-ц/814/671/20	Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради 
на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2019 року, прийнятого під головуванням судді Алтухової О.С. в  м. Лубни, із  складанням повного тексту рішення 02 грудня 2019 року 
у справі за позовом Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування безпідставно набутим майном,-

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2019 року Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом. Зазначало, що 21.10.2005 року рішенням Лубенської міської ради  відповідачу ОСОБА_2 були передані  в оренду земельні ділянки  в АДРЕСА_1 га. та по АДРЕСА_2 , 1531 га. відповідно за цільовим призначенням - землі іншої промисловості та землі комерційного використання терміном на п`ять років. Однак, по закінченню терміну дії договорів оренди землі від відповідача до міської ради клопотання про продовження терміну їх дії не надходило, орендна плата до місцевого бюджету не вносилась. Вважали, що відповідач має борг перед міським бюджетом. Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради збитки за користування за період з 01.04.2016 року по 03.09.2017 року земельною ділянкою в АДРЕСА_3 площею 1531 кв.м. в розмірі 68 586,70 грн. та за період з 01.04 2016 року по 01.04.2019 року за користування земельною ділянкою в АДРЕСА_4 , площею 1697 кв.м в розмірі 61 131,77 грн., а всього в розмірі 129 718,47 грн.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2019 року у задоволенні позову Лубенської міської ради в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування безпідставно набутим майном відмовлено.
Рішення оскаржило Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради, яке в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Акрітов П.К. в інтересах ОСОБА_1 , вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень: 
-1) загальною площею 210, 6 кв. м., що розташоване за адресою:  АДРЕСА_5 . Право власності на цей об`єкт відповідач набула шляхом продажу на аукціоні за Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 210, 6 кв. м., посвідченого нотаріально 29.03.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 899;  
- 2) загальною площею 77, 7 кв. м, що розташоване за адресою:  АДРЕСА_5 . Право власності на цей об`єкт відповідач набула шляхом приватизації на аукціоні за Договором № 130 купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого нотаріально 29.03.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 897; 
-3) загальною площею 751, 4 кв. м., що розташоване за адресою:  АДРЕСА_5 . Право власності на цей об`єкт відповідач набула шляхом викупу орендарем орендованого приміщення за Договором № 215 купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого нотаріально 29.04.2009 року та зареєстрованого в реєстрі за № 795. 

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення площею 77,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_3 , а інша 1/2 частка нежитлового приміщення також зареєстрована за  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позивач, в обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_1 у період з 28.07.2015 року по 01.04.2019 року, використовувала земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_6 , без правовстановлюючих документів, плату за користування землею не сплачувала, хоча земельні ділянки використовувались для розміщення об`єктів нерухомого майна, що перебувають у її власності.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що позивач у даній справі не надав доказів існування протягом зазначеного в позові періоду земельних ділянок як об`єктів цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цих земельних ділянок в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обгрунтованості розрахунку стягуваної суми.
Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком. 
Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття    права  власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).
При розгляді даної справи встановлено, що рішенням Лубенської міської ради від 21.10.2005р. відповідачу були передані в оренду земельні ділянки по  АДРЕСА_7 ,однак після закінчення строку дії договорів оренди вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 не зверталась з клопотанням про продовження їх дії та плати за користування зазначеними ділянками не вносила, хоча продовжувала їх використання для розміщення об`єкта нерухомого майна.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За приписами статті 1166 ЦК України  майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
ЗК України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів. 
Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини першої статті 156 ЗК України).
За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.
Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.
Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє зробити висновок, що у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 ЗК України та Порядком.
Так, постановою Вищого господарського суду України від 09 липня 2017 року у справі за позовом Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування без правовстановлюючих документів земельними ділянками, що розташовані з адресою АДРЕСА_5 та 1-б загальною площею 1,1697 га та по АДРЕСА_2 , 1531 га за період з 02.02.2011 по 28.07.2015 року стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради Полтавської області 172 383 грн. збитків за користування земельними ділянками без правовстановлюючих документів.
З 26.02.2016р. ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність. 
Наданий позивачем розрахунок суми збитків у даній справі відповідачем не спростований.
Між тим вказаний розрахунок здійснений з врахуванням договорів дарування від 30.08.2017 року та від 04.09.2017 року, відповідно до яких власником частки майна стала ОСОБА_3 (а.с.29-30).
Отже,  ОСОБА_1   користуючись земельними ділянками не сплачувала жодних платежів, чим завдала позивачу збитки, які за період з  01.04.2016 року по 03.09.2017 року за користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_3 , площею 1531 кв.м. складають 68 586,70 грн. та за період з 01.04 2016 року по 01.04.2019 року за користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_4 , площею 1697 кв.м - 61 131,77 грн., а всього - 129 718,47 грн.
Суд першої інстанції також не дав належної оцінки наданим позивачем витягам з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок станом на 01 січня 2016 - 2019 роки, виданих відділом у Лубенському районі управління Держгеокадастру Полтавської області, на підставі яких здійснений розрахунок збитків.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та скасування рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2019 року та прийняття нового, яким позов Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради підлягає задоволенню із стягненням з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради збитки за користування безпідставно набутим майном а саме: за період з 01.04.2016 року по 03.09.2017 року, за користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_3 , площею 1531 кв.м., в розмірі 68 586,70 грн., та за період з 01.04 2016 року по 01.04.2019 року за користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_4 , площею 1697 кв.м в розмірі 61 131,77 грн., а всього в розмірі 129 718,47 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 9 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради судовий збір у розмірі 4839,67 грн. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради задовольнити. 
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2019 року скасувати.
Позов Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування безпідставно набутим майном задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради збитки за користування безпідставно набутим майном а саме: за період з 01.04.2016 року по 03.09.2017 року, за користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_3 , площею 1531 кв.м., в розмірі 68 586,70 грн., та за період з 01.04 2016 року по 01.04.2019 року за користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_4 , площею 1697 кв.м в розмірі 61 131,77 грн., а всього в розмірі 129 718,47 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради судовий збір у розмірі 4839,67 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя                                                                           О. В. Прядкіна
Судді:                                                                                        С. Б. Бутенко
                                                                                    О. І. Обідіна