ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 лютого 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №585/3800/19 
Номер провадження 22-ц/816/556/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),
суддів -          Левченко Т. А. ,  Орлова І. В. 

з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.,

представника заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Чернишенка Дмитра Вікторовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2019року в складі судді Шульги В.О., постановленої у м. Ромни, 

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулись до суду із заявою про заміну позивача правонаступником, посилаючись на те, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2009 року задоволено позовні вимоги ЗАТ «ОТП Банк». Звернуто стягнення на предмет іпотеки: житлове приміщення (квартиру), що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 59,0 кв.м та належить ОСОБА_1 і ОСОБА_2 для задоволення вимог ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № МL-С02/019/2008 від 22 лютого 2008 року шляхом продажу вказаного житлового приміщення Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк».
29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами. Крім того, відповідно до укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору про відступлення прав вимоги від 07 липня 2010 року до останнього перейшли права іпотекодержателя за договором іпотеки РМL-С02/019/2008 від 22 лютого 2008 року.
Посилаючись на обставини того, що рішення суду передбачає право позивача продати предмет іпотеки, як іпотекодержателя відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», позивач та заінтересована особа просили замінити позивача ЗАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2019року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «ОТП Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Вказану ухвалу суду заінтересована особа оскаржила в апеляційному порядку. 
В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і постановити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви про заміну позивача його правонаступником.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставини того, що резолютивна частина рішення суду від 19 травня 2009 року не передбачає його примусове виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому заміна позивача на правонаступника в рамках вказаного Закону є неможливою. Крім того, заінтересована особа зауважила, що судовий процес по справі закінчується тільки повним виконанням судового рішення як відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», так і до вимог інших законодавчих актів, що передбачають повне виконання рішення суду як в добровільному порядку, так і в примусовому.

Від інших учасників справи відзиви на апеляційну скаргу в установлений судом строк не надходили, письмові заперечення на апеляційну скаргу також.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Чернишенка Д.В. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки (майнової поруки) за № РМL-С02/019/2008, відповідно до умов якого для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором № МL-С02/019/2008 від 22 лютого 2008 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 надали в іпотеку нерухоме майно – трикімнатну квартиру загальною площею 59,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-12, 111-113).
Рішенням Роменського міськрайонного суду від 19 травня 2009 року задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі філії Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» в місті Суми. Звернуто стягнення на предмет іпотеки – житлове приміщення (квартиру), що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 59,0 кв.м, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для задоволення вимог Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі філії Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» в місті Суми за кредитним договором № МL-С02/019/2008 від 22 лютого 2008 року шляхом продажу вказаного житлового приміщення Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі філії Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» в місті Суми з правом укладання від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом, та з наданням Закритому акціонерному товариству «ОТП Банк» в особі філії Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» в місті Суми всіх повноважень продавця (в тому числі, з правом подання заяв та одержання довідок в бюро технічної інвентаризації, відділі земельних ресурсів, здійснення будь-яких платежів за продавця), необхідних для здійснення такого продажу, а отримані кошти від реалізації майна направити для погашення заборгованості ОСОБА_3 перед Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі відділення Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» м. Ромни по кредитному договору № МL-С02/019/2008 від 22 лютого 2008 року в розмірі 166992,52 грн, а саме: заборгованість за наданим кредитом в розмірі 19623,32 доларів США, що еквівалентно 151099,56 грн, заборгованість по процентам в розмірі 1570,06 доларів США, що еквівалентно 12089,46 грн, пеня за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 3728,50 грн, штраф – 75 грн (а.с. 40, 110).
Вказане рішення суду набрало законної сили 26 жовтня 2009 року (а.с. 85).
29 червня 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» продало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-С02/019/2008 від 22 лютого 2008 року, який був укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 (а.с. 96-98, 114-120, 121-122).
Крім того, 07 липня 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про відступлення права вимоги (а.с. 123-124).
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 29 червня 2010 року між Фактором та Клієнтом, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного договору (надалі – «Кредитні договори»), укладеними між Клієнтом та позичальниками Клієнта, перелік яких міститься в додатку № 1 до даного договору (надалі – «боржники»), що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/договорами застави, перелік яких міститься в додатку № 1 до даного договору (надалі – «договори забезпечення»), укладеними між Клієнтом (в договорах забезпечення іменується – «іпотекодержатель» чи «заставодержатель») та боржниками/третіми особами (в договорах забезпечення іменуються – «іпотекодавець(вці) та «заставодавець(вці)» (надалі – «іпотекодавець/заставодавець»), сторони домовились про наступне: Клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних Клієнту та договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. За цим договором до Фактора переходять всі права Клієнта, як сторони, що іменується «іпотекодержатель/ заставодержатель» у зобов`язаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/застави).
Як вбачається з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 07 липня 2010 року, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли права іпотекодержателя за договором іпотеки РМL-С02/019/2008 від 22 лютого 2008 року (а.с 123-125).

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну позивача правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду у даній справі набрало законної сили, тобто, судовий розгляд справи закінчено і триває стадія виконавчого провадження, тому неможливо вирішити питання про заміну позивача його правонаступником на стадії виконавчого провадження під час виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правонаступництво може мати місце на будь-якій стадії цивільного процесу, тобто як до постановлення судового рішення, так і після його постановлення, але коли рішення суду ще не набрало законної сили. Водночас, на стадії виконавчого провадження під час виконання рішення суду, яке набрало законної сили вирішується питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником в порядку статті 442 ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки передбачено статтею 38 Закону України «Про іпотеку».
Зокрема, частиною 1 статті 38 вказаного Закону передбачено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про заміну позивача правонаступником, адже заміна сторони її правонаступником (особливо позивача, який є ініціатором процесу) можлива у суді на певній стадії лише до постановлення судового рішення і набрання таким судовим рішенням законної сили. Зважаючи на обставини того, що рішення суду від 19 травня 2009 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, набрало законної сили 26 жовтня 2009 року, тому питання заміни позивача його правонаступником на наступній стадії виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, є неможливим.

Доводи апеляційної скарги про те, що резолютивна частина рішення суду не передбачає його примусового виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки заінтересована особа в апеляційній скарзі визнала факт того, що у даній цивільній справі триває стадія виконання судового рішення, яка має відповідати вимогам інших законодавчих актів, що передбачають його повне виконання як в добровільному, так і в примусовому порядку, тобто, в даному випадку – відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Однак, в укладеному між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» договорі про відступлення права вимоги від 07 липня 2010 року відсутні умови про те, в якому конкретно обсязі і на яких конкретно умовах до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як до нового кредитора, перейшли права вимоги за укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 договором іпотеки (майнової поруки) від 22 лютого 2008 року за № РМL-С02/019/2008, ураховуючи обставини того, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 19 травня 2009 року звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки для погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № МL-С02/019/2008 від 22 лютого 2008 року в розмірі 166992,52 грн, а саме: заборгованість за наданим кредитом в розмірі 19623,32 доларів США, що еквівалентно 151099,56 грн, заборгованість по процентам в розмірі 1570,06 доларів США, що еквівалентно 12089,46 грн, пеня за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 3728,50 грн, штраф – 75 грн.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.

Оскільки у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовлено, тому відсутні підстави для відшкодування заінтересованій особі судових витрат зі сплати судового збору за апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 1; 375; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2019року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.

Головуючий:                                                 С.Г. Хвостик (суддя – доповідач)

Судді:                                                             Т.А. Левченко

І.В. Орлов