УХВАЛА

03 січня 2020 року 
Київ
справа №480/3045/19
адміністративне провадження №К/9901/40/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Соколова В.М., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі №480/3045/19 за позовом ОСОБА_1 до  Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - УДВС ГТУЮ у Сумській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області),    про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДВС ГТУЮ у Сумській області в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати: постанову заступника начальника Управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Литвиненко О.О. від 14 червня 2019 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження ВП 58386846; постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області Колос Романа Володимировича від 04 липня 2019 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №818/1431/18, виданого Сумським окружним адміністративним судом 02 жовтня 2018 року по виконавчому провадженню ВП 58386846, зобов`язавши відповідача провести виконавчі дії по примусовому виконанню рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року по виконавчому листу №818/1431/18 в порядку, встановленому  Законом України «Про виконавче провадження». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що боржником (ГУ ПФУ в Сумській області) по ВП № 58386846 не було виконано в повній мірі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року по справі №818/1431/18. Неодноразові скарги позивача до начальника УДВС ГТУЮ у Сумській області, начальника ГТУЮ у Сумській області були залишені без уваги, вказані в них доводи про те, що з п`яти зобов`язань, визначених рішенням суду, боржник виконав лише одне - державний виконавець направив вимогу до ГУ ПФУ в Сумській області щодо надання інформації про виплату позивачу пенсії на підставі постанови КМУ №103 - не були враховані державним виконавцем та посадовими особами виконавчої служби.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII передбачено право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу оскарження постанови державного виконавця прийнятої у виконавчому провадженні. 
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 333 КАС України, 
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі №480/3045/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
В.М. Соколов
О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду