Єдиний унікальний  номер 753/19802/18                                                 Головуючий в суді I інстанції Сирбул О.Ф.
Апеляційне провадженя № 33/824/228/2020                                                            Суддя-доповідач Гриненко О.І.
                            
                                                                            КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД	

          П О С Т А Н О В А
           І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
17 січня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року, винесену відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
                                               
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених  ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього, із застосуванням положень ч.2 ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, зі стягненням судового збору на користь держави.
Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 29 вересня 2019 року приблизно о 13 годині 47 хвилин на перехресті вул. Харківське шосе з вул. Привокзальна в м. Києві, керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог п.п.2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної швидкості руху, не справився з керуванням транспортним засобом та скоїв наїзд не перешкоду (бетонну огорожу), що призвело до механічних пошкоджень автомобіля, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 29 вересня 2019 року після скоєння дорожньо-транспортної пригоди за його участі, ОСОБА_1 у порушення вимог п.2.10є Правил дорожнього руху України вживав алкоголь - горілку, до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 було вчинено також адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року скасувати в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, а провадження в справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. Законність притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 не оспорює. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП є незаконною, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження та з`ясування всіх обставин по справі.
Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП складений уповноваженою особою патрульної поліції відносно нього без дотримання положень ст.ст. 254, 256, 266 КУпАП, інструкції з оформлення інспекторами, та порядку огляду водіїв на стан сп`яніння, у зв`язку з чим його вина за ч.4 ст.130 КУпАП ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП. На думку апелянта, матеріали справи не містять беззаперечних доказів порушення ним п.2.10є Правил дорожнього руху України. 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: дані, зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення (а.с.1,10); письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.2); відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с.4). 
Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, обставин зазначених в протоколах про адміністративне правопорушення не оспорював.                                          Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді місцевого суду щодо допустимості, належності та достатності наведених вище доказів, відсутності в них будь-яких суперечностей, що свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП.
При апеляційному перегляді справи було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського на якому чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків та його твердження про вживання алкогольних напоїв(горілки) після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди до прибуття працівників поліції.
 Таким чином, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність порушення ОСОБА_1 вимог п.2.10є Правил дорожнього руху України, тобто скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, є правильним та належним чином обґрунтованим.
При накладенні стягнення за вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП та ч.4 ст.130 КУпАП, із застосуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП суддя місцевого суду повністю дотримався вимог ст. 33 КУпАП щодо засад накладення адміністративних стягнень.                                   
З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП -  без змін.          

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
Суддя                                                                                   О.І. Гриненко