ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/3/20 Головуючий в 1-й інстанції – Кучерук І.Г.
Єдиний унікальний №337/4466/19 Доповідач в 2-й інстанції – Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП                 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
21 лютого 2020 року                                                 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тивоненка Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Тивоненка Д.Р. на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого сортувальником на ПАТ «Дніпроспецсталь», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 23.09.2019 року о 13-40 годині ОСОБА_1 по вул. Красна, в смт. Кушугум, керував автомобілем DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння(зіниці ока не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння кінцівок рук). Від проходження медичного огляду відмовився у присутності 2-х свідків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Тивоненко Д.Р. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин зазначеної справи, не прийняв до уваги пояснення водія ОСОБА_1 , не вжив усіх заходів щодо виклику до суду свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких містяться в матеріалах зазначеної справи, оскільки їхні покази могли вплинути на розгляд справи, не звернув увагу на те, що разом з ОСОБА_1 знаходився інший свідок ОСОБА_4 , якого теж не викликали до суду.
Вказує, що перед тим, як ОСОБА_1 зупинили працівники поліції останній відпрацював 12 годинну зміну на ПАТ «Дніпроспецсталь». Після роботи ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_4 направлявся в смт. Кушугум на кладовище, де відбувалось поховання їх близького родича. Саме через ці обставини ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що напередодні вказаних подій ОСОБА_1 захворів на ГРВІ, і вже після похорон він отримав листок непрацездатності серії АДД № 355602, звернувшись до лікаря.
Матеріали справи також не містять жодного відеозапису, який би засвідчив відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які дані з приводу того, що ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків, участь яких при такому огляді є обов`язковою. Фактично матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення та пояснення невідомих осіб.
На вказані обставини районний суд уваги не звернув та розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі протоколу, який складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП.
Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тивоненка Д.Р., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах адміністративної справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

В порушення вимог ст.283 КУпАП, у постанові суд формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх, та не надавши їм належної правової оцінки.

Згідно з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за те, що останній керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі в КУ ЗОНД ЗОР відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як випливає з оскаржуваного судового рішення, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 23.09.2019 року їхав після нічної зміни в смт. Кушугум, зупинили поліцейські, запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду, відмовився, оскільки у нього помер дядько та потрібно було їхати на кладовище.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Всупереч вказаному, в матеріалах справи відсутні неспростовні відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 також не визнав свою провину та зазначив, що після зупинки працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, але не роз`яснили порядок проходження огляду (на місці чи у закладі охорони здоров`я), не роз`яснили на стан якого сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) він повинен був пройти огляд. До того, він фактично не заперечував пройти такий огляд, але поставився до цього байдуже, вважаючи це зайвим, оскільки він ані наркотичних засобів, ані алкогольних напоїв не вживав, а крім того не був відсторонений від керування транспортним засобом.

У зв`язку з тим, що показання ОСОБА_1 , які були надані в суді першої інстанції дещо різняться з показаннями, наданими під час апеляційного розгляду, для перевірки зазначених ОСОБА_1 обставин, судом апеляційної інстанції двічі було направлено запит до Запорізького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з метою витребування диску з відеозаписом подій 23.09.2019 року, однак на неодноразові запити ніякої відповіді апеляційним судом отримано не було, також не було отримано відеозапису подій. А тому спростувати доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та роз`яснили порядок його проходження, не представляється можливим.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення серії БД №378935 від 23 вересня 2019 року, та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, ці пояснення свідків, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не є змістовними, оскільки не містять інформації щодо вчиненого правопорушення, а лише вказують на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до п.10 Розділу IІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейськими, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського.
Натомість в матеріалах справи відсутній акт огляду, а також відсутні дані про вручення водію ОСОБА_1 копії акту огляду.

Вказане вище свідчить про недотримання інспектором поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Також під час апеляційного розгляду було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції зупинили безпідставно.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставна зупинка транспортного засобу ставить під сумнів всі наступні дії поліцейських.

В матеріалах справи відсутні дані про складання працівниками поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за будь-які порушення ПДР України.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо складених матеріалів та доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст.9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи сторони захисту не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважаю необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Тивоненка Д.Р. задовольнити.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.А. Фомін
Дата документу  Справа № 337/4466/19