УХВАЛА

30 січня 2020 року 
Київ
справа №160/2455/19
адміністративне провадження №К/9901/36265/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М. перевіривши касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області звернулося до суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №160/2455/19.

Ухвалою від 27 грудня 2019 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області у зв`язку з повною несплатою судового збору.

На виконання цієї ухвали та в межах встановленого у ній десятиденного строку, скаржник направив до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору. Клопотання мотивоване тим, що на розрахунковому рахунку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області відсутні кошти за КЕКВ №2800 «Інші видатки», з яких можна сплатити збір, тому заявник не має можливості сплатити судовий збір у встановлений Верховним Судом строк. Зазначає, що наразі очікується надходження коштів на рахунок скаржника за КЕКВ №2800 «Інші видатки» для сплати судового збору. На підтвердження цих обставин скаржник долучив до заяви довідку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 15.01.2020 №20074/ЛК.

Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір". 

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов: 

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначені умови, за наявності яких можливо було б відстрочити сплату судового збору у скаржника відсутні.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Крім того, суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя. У справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia", заява №  26746/05, п. 108-112) Європейський суд з прав людини нагадує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб ("Ashingdane v. the United Kingdom", Заява №  8225/78, п. 57).

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про неможливість задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору. 

Однак, згідно частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Тому, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, Суд вважає за потрібне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 121, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №160/2455/19 відмовити. 

Продовжити Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області строк для усунення недоліків касаційної скарги та надати строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали Верховного Суду від 27 грудня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена. 

…………………………….
Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду