ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 р.	Справа № 440/1504/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калитки О. М.,
Суддів: Старосуда М.І. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, місце складання м. Полтава, повний текст складено 27.09.19 року по справі № 440/1504/19
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика миловарні традиції"  
до      Головного управління ДФС у Полтавській області              
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика миловарні традиції", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області №0002131401 від 20.02.2019.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є акт від 24 січня 2019 року №85/16-31-14-01-10/39620018 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Фабрика миловарні традиції" податкового законодавства за період з 05.02.2015 по 30.09.2018, валютного за період з 05.02.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05.02.2015 по 30.09.2018. Позивач вважає висновки акту про порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України помилковими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що ТОВ "ФМТ" здійснювало придбання пальмової продукції у TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED, що зареєстроване в Об`єднаних Арабських Еміратах, тобто у країні, яка не включена до Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №977-р від 16.09.2015, та річний дохід ТОВ "ФМТ" є меншим за 150 млн. грн., а тому господарська операція позивача з TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED не є контрольованою у розумінні ст. 39 Податкового кодексу України, а також не підпадає під операції, за якими фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30 відсотків вартості товару у відповідності до п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України. Зазначає, що позивачем також було виготовлено документацію з обґрунтуванням витрат за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, передбаченої ст. 39 Податкового кодексу України. Однак, контролюючий орган не надсилав позивачу запит про надання документації з обґрунтуванням витрат за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, передбаченої ст. 39 Податкового кодексу України, позивач надав таку документацію, у якій застосовано метод чистого прибутку з використання показника чистої рентабельності ТОВ "ФМТ" за операціями, що аналізувалися, до заперечень на акт перевірки. Позивач вважає, що контролюючий орган безпідставно відхилив надану позивачем документацію з обґрунтуванням витрат за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, передбаченої ст. 39 Податкового кодексу України, та не довів можливості застосування іншого методу порівняльної неконтрольованої ціни.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 у справі № 440/1504/19 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика миловарні традиції" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика миловарні традиції" (ідентифікаційний код 39620018) зареєстроване як юридична особа 04.02.2015, взяте на облік як платник податків у ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області з 05.02.2015, основним видом економічної діяльності позивача є 20.41 Виробництво мила та мийних засобів для чищення та полірування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а.с. 16-18).
Посадовими особами Головного управління ДФС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Фабрика миловарні традиції" податкового законодавства за період з 05.02.2015 по 30.09.2018, валютного за період з 05.02.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05.02.2015 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт від 24.01.2019 №85/16-31-14-01-10/39620018 (том 1 а.с. 50-97).
У акті перевірки від 24.01.2019 №85/16-31-14-01-10/39620018 зафіксовано порушення ТОВ "Фабрика миловарні традиції", зокрема, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства в періоді, що перевірявся, на загальну суму 600561 грн., у тому числі за 2017 рік - 600561 грн. (том 1 а.с. 96).
Так, у п.п. 3.1.1 п. 3.1 розділу ІІІ Описової частини акту перевірки зазначено, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №977-р від 16.09.2015 "Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України" Федеративна територія Лабуан Малайзії відноситься до держав (територій), які відповідають критеріям, установленим пп. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України.
Загальна вартість товару, придбаного у 2017 році від нерезидента TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED (Лабуан, Малайзія) становить 11121507,40 грн.
У порушення вимог пп.140.5.4 п.140.5 ст. 140 Податкового кодексу України суб`єктом господарювання не здійснено коригування фінансового результату до оподаткування в сторону збільшення на загальну суму 3336452 грн. (11121507,40 грн.х30%) за звітний період 2017 року та не відображено у ряд. 3.1.7 додатку "РІ" до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств. (том 1 а.с. 62).
Позивач подав заперечення на акт перевірки від 24.01.2019 №85/16-31-14-01-10/39620018 з додатками, у тому числі, з документацією з трансферного ціноутворення за 2017 рік (том 1 а.с. 19-24, том 2 а.с. 103-169), на які ГУ ДФС у Полтавській області надано відповідь листом від 15.02.2019 №6674/10/16-31-14-01-18, за змістом якого висновки акта перевірки залишено без змін (том 1 а.с. 25-28).
20.02.2019 Головним управлінням ДФС у Полтавській області на підставі акту від 24.01.2019 №85/16-31-14-01-10/39620018 винесено податкове повідомлення-рішення №0002131401, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Фабрика миловарні традиції" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на загальну суму 750701 грн. 25 коп., у тому числі: за податковими зобов`язаннями - на суму 600561 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 150140 грн. 25 коп. (том 1 а.с. 13).
Позивач подав до ДФС України скаргу на податкове повідомлення-рішення №0002131401 від 20.02.2019 (а.с. 36-44).
Рішенням ДФС України від 19.04.2019 №18585/6/99-99-11-04-01-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області №0002131401 від 20.02.2019 - залишено без змін, а скаргу - без задоволення (том 1 а.с. 31-34).
Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Полтавській області №0002131401 від 20.02.2019, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем у перевіряємову періоді   п.п. 134.1.1 п. 134 ст. 134, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України та, відповідно, заниження податку на прибуток підприємства за 2017 рік на суму 600561 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.
Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України /у редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин/ об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно з п. 136.1 ст. 136 Податкового кодексу України базова (основна) ставка податку становить 18 відсотків.
Підпунктом 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України встановлено, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім операцій, зазначених у пункті 140.2 та підпункті 140.5.6 цього пункту, та операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), придбаних у нерезидентів (у тому числі пов`язаних осіб - нерезидентів), зареєстрованих у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу.
Вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки", відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту.
При цьому, якщо ціна придбання товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг перевищує їх ціну, визначену відповідно до принципу "витягнутої руки", встановленого статтею 39 цього Кодексу, коригування фінансового результату до оподаткування здійснюється на розмір різниці між вартістю придбання та вартістю, визначеною виходячи з рівня ціни, визначеної за принципом "витягнутої руки".
Отже, вимоги п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України не застосовуються до операцій, визнаних контрольованими відповідно до ст. 39 Податкового кодексу України, а також, якщо операції з придбання товарів у нерезидентів (у тому числі пов`язаних осіб - нерезидентів), зареєстрованих у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, не є контрольованими та сума таких витрат підтверджується платником податків за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 Податкового кодексу, але без подання звіту.
Відповідно до п.п. 39.2.1.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:
а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;
б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;
в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;
г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.
Якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з ним за відсутності критеріїв, визначених підпунктами "а"-"в" цього підпункту, визнаються неконтрольованими.
За приписами п.п. 39.2.1.7 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:
річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
Матеріалами справи встановлено, що 09.01.2017 між ТОВ "ФМТ" (покупець) та TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED Об`єднані Арабські Емірати (продавець) укладено контракт №ТW-FST/DАР-02 (том 1 а.с. 176-179), за умовами якого продавець зобов`язується здійснити поставку, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити, в установленому у даному контракті порядку, пальмову продукцію РДО "пальмовий олеин", РДО "пальмове масло", РДО "пальмовий стеарин", РДО "пальмоядрове масло", РДО "кокосове масло".
Відповідно до п. 1.5 контракту місце завантаження товару по даному контракту зазначається у додатках по кожній партії, що постачається. Згідно з умовами п. 8.3 цього контракту контракт набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині здійснення розрахунків по контракту до повного та належного виконання зобов`язань по розрахункам.
До вказаного контракту №ТW-FST/DАР-02 від 09.01.2017 складено додатки, копії яких наявні у матеріалах справи (том 1 а.с. 180-200).
Вказаний контракт з додатками надавалися позивачем до перевірки, що зафіксовано у акті перевірки (том 1 а.с. 57-59).
Перевіркою встановлено, що у зв`язку з імпортом (отриманням) товару від TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED та перетином митного кордону України складено митні декларації, перелік яких наведено у акті (том 1 а.с. 59-60), та ТОВ "ФМТ" відповідно до умов, передбачених у контракті, здійснювало перерахування грошових коштів в сумі 10588899,86 грн. (404290,70 дол. США) на умовах 100% попередньої оплати за платіжними дорученнями, перелік яких наведено у акті перевірки /том 1 а.с. 61/.
Копії митних декларацій та платіжних доручень, які надавалися до перевірки містяться у матеріалах справи (том 2 а.с. 2-42).
З врахуванням п. 6 П(С)БО 21 "Виплив змін валютних курсів" вартість придбаного товару (пальмової олії та стераину) складає 11121507,40 грн. (424728,20 дол. США), про що зафіксовано у акті перевірки (том 1 а.с. 62).
Річний дохід платника податків ТОВ "ФМТ" від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2017 рік становить 87134568 грн., що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2017 рік, копія якої наявна у матеріалах справи /том 2 а.с. 50-51/, а отже, не перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
Таким чином, господарська операція з придбання позивачем товару у TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED на підставі контракту №ТW-FST/DАР-02 від 09.01.2017 у 2017 році не є контрольованою у розумінні ст. 39 Податкового кодексу України.
Контракт №ТW-FST/DАР-02 від 09.01.2017 містить відомості про те, що він укладений з TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED Об`єднані Арабські Емірати, а також містить дві адреси компанії, перша з яких у Об`єднаних Арабських Еміратах, а друга - у Федеративній території Лабуан Малайзії.
Згідно копії реєстраційного свідоцтва №ІС201550249 TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED зареєстроване 17.02.2015 у Органах Управління Вільної Економічної Зони в Рас-ель-Хайма, Об`єднані Арабські Емірати, у вигляді Міжнародної компанії (том 2 а.с. 75-76).
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 977-р "Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України" відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України затверджено перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, згідно з додатком.
Об`єднані Арабські Емірати відсутні у переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, що є додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 977-р.
Таким чином, у даному випадку здійснено операції з придбання товарів у нерезидента TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED, зареєстрованого у державі Об`єднані Арабські ОСОБА_1 , що не зазначена у підпункті 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, а отже, відсутня необхідна умова для застосування п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, та відповідно для збільшення фінансового результату податкового (звітного) періоду на суму 30 відсотків вартості товарів, придбаних у TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED.
При цьому, оскільки товар придбано у нерезидента, не зареєстрованого у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, відповідно, у даному випадку, у позивача відсутній і обов`язок підтверджувати витрати за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 Податкового кодексу України, без подання звіту.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем за власною ініціативою було надано до контролюючого органу разом із запереченнями на акт перевірки документацію з трансферного ціноутворення за 2017 рік стосовно контрагента TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED, аналізована операція: імпорт пальмової олії (том 1 а.с. 98-175, том 2 зворот а.с. 105-а.с.161).
Контролюючий орган зазначив, що не погоджується з наданою документацією, оскільки проведеним аналізом не встановлено підтвердження сум витрат імпортованої продукції за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої ст. 39 Податкового кодексу України (том 1 а.с. 28).
Умови, за яких господарські операції визнаються такими, що відповідають принципу "витягнутої руки" визначені у п.п. 39.2.1.8 пп 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України.
Згідно з п.п. 39.3.1 п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" здійснюється за одним із таких методів: 39.3.1.1. порівняльної неконтрольованої ціни; 39.3.1.2. ціни перепродажу; 39.3.1.3. "витрати плюс"; 39.3.1.4. чистого прибутку; 39.3.1.5. розподілення прибутку.
За приписами п.п. 39.3.2.1 п.п. 39.3.2 п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України платник податку з урахуванням зазначених критеріїв використовує будь-який метод, який він вважає найбільш доцільним, однак у разі, коли існує можливість застосування і методу порівняльної неконтрольованої ціни, і будь-якого іншого методу, застосовується метод порівняльної неконтрольованої ціни.
Платник податку може не застосовувати більше одного методу для визначення того, чи відповідають умови контрольованої операції принципу "витягнутої руки".
Як вбачається з документації з трансферного ціноутворення за 2017 рік позивачем застосовано метод чистого прибутку.
Контролюючим органом не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що у даному випадку існує можливість застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни.
Права контролюючого органу, який проводить перевірку з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" встановлені п.п. 39.5.2.13 п.п. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України, однак, відповідач не скористався наданими йому правами з метою перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".
Відповідно до п.п. 39.4.8 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України у разі коли подана платником податків документація з трансфертного ціноутворення не містить інформацію в обсязі, зазначеному в підпункті 39.4.6 цього пункту, або належного обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, надсилає такому платнику податків запит з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з моменту його отримання інформацію відповідно до підпункту 39.4.6 цього пункту та/або обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки". Зазначена додаткова інформація або обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" є невід`ємною частиною документації з трансфертного ціноутворення.
Однак, відповідач не надсилав позивачу запит з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з моменту його отримання інформацію відповідно до підпункту 39.4.6 цього пункту та/або обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки".
Згідно з п.п. 39.5.2.11 п.п. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України , якщо платник податків використав найбільш доцільний метод встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" згідно з критеріями, передбаченими пунктом 39.3 цієї статті, такий метод використовується під час перевірки контролюючим органом. Якщо контролюючим органом доведено, що застосований платником податків метод (комбінація методів) не дає змоги найбільш обґрунтовано встановити відповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки", він має право застосувати інші методи (комбінацію методів) для встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки".
Проте, відповідачем не доведено, що застосований платником податків метод не дає змоги найбільш обґрунтовано встановити відповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки".
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, колегія суддів вказує, що відповідачем не доведено правомірність власного рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права – неправильним.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 у справі № 440/1504/19 відсутні.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року по справі № 440/1504/19  скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.М. Калитка	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.І. Старосуд    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  10.02.2020 року