П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2853/19	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Коваля М.П.,
                   суддів  - Домусчі С.Д.,
                                - Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, прийняте у складі судді Марича Є.В. в місті Миколаїв по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ» до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування припису,-  

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ» (далі - ТОВ «ДОБРОБУТ», Позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області (далі - Управління, Відповідач), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Миколаївській області за № 616 від 22 травня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ДОБРОБУТ» зазначило, що перевірка, за результатами якої було винесено спірний припис, проведена з порушенням процедурних питань, а саме повідомлення про проведення перевірки вручено не особисту керівнику, а головному бухгалтеру, невідповідність питань, які підлягали вивченню під час перевірки у направленні, акт складений без опису виявлених порушень лише загальні фрази, в акті відсутні посилання на законодавство, а сам припис підписаний однією особою, а не членами комісії. Крім того, у Позивача наявні договори з ПАТ по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» на технічне обслуговування та про передачу в експлуатацію газорозподільні системи, яким Відповідачем взагалі не надано оцінку.
          Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ».
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ДОБРОБУТ» звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить скасувати його повністю та постановити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що перевірку проведено з порушенням процедурних питань, а саме: повідомлення про проведення перевірки вручено не особисту керівнику, а головному бухгалтеру; невідповідність питань, які підлягали вивченню під час перевірки у направленні; акт складений без опису виявлених порушень лише загальні фрази; в акті відсутні посилання на законодавство; припис підписаний однією особою, а не членами комісії.
Також скаржник вказує, що п. 16 розділу V «Порушення вимог законодавства, які були виявлені під час перевірки» акту порушення зазначено порушення п. 3.1 розділу ІІІ ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної до споживання людиною»; п. 9.1.3 НПАОП 55.0-1.02-96 «Правила охорони праці для підприємств громадського харчування», проте Товариство не відноситься до підприємств громадського харчування, тому не могло бути предметом розгляду. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що Товариство позбавили можливості надати пояснення по суті порушень у зв`язку із відсутністю належним чином зазначених в акті перевірки та в приписі посилань на нормативні акти.
Більше того, відповіддю від 08.10.2019р. за № 7878/20/9.2-ДП-19 Державної служби України з питань праці повідомило ТОВ «ДОБРОБУТ» крім іншого «…за результатами розгляду матеріалів планової перевірки, згідно з абзацом 14 частини 9 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Держпраця вважає пункт 9 припису таким, що підлягає скасуванню, оскільки даний пункт містить посилання на Правила охорони праці у сільськогосподарському виробництві, затверджені наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 26.11.2012р. № 1353 (НПАОП 01.0-1.01-12), які наказом Міністерства соціальної політики України від 29.08.2018р.            № 1240 визнано такими, що втратили чинність і виключено із Показника нормативно-правових актів з охорони праці відповідно до наказу Держпраці від 16.01.2019р. № 18». Проте надати копію цього листа суду Позивач не мав можливості у зв`язку із тим, що він нами отриманий після судового розгляду (надання Позивач та Відповідачем пояснень суду, допиту свідків).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, повідомленням про проведення планової перевірки суб`єкта господарювання від 22.04.2019р. за № 199 Управління Держпраці у Миколаївській області повідомляє ТОВ «ДОБРОБУТ», що відповідно до ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Управлінням у період з 14 по 22 травня 2019 року буде проведено перевірку ТОВ «ДОБРОБУТ» на дотримання останнім вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.
           23 квітня 2019 року, тобто майже за місяць до проведення перевірки, вищевказане повідомлення було отримано в приміщенні Управління Держпраці у Миколаївській області особисто представником Позивача - головним бухгалтером, про що свідчить відповідна розписка на самому Повідомленні.
          У період з 14.05.2019р. по 22.05.2019р. Відповідачем на підставі Наказу про затвердження плану заходів зі здійснення державного нагляду (контрою) Державної служби України з питань праці на 2019 рік №126 від 29.11.2018р. та направлення на проведення перевірки від 14.05.2019р. проведено планову перевірку Позивача на дотримання останнім вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, про що складено відповідний акт за № 616 від 22 травня 2019 року, яким зафіксовано ряд порушень норм Закону України «Про охорону праці».
          Зазначений акт підписаний з боку суб`єкта господарювання - директором ТОВ «ДОБРОБУТ» Тетенькіною Т.А. та без будь-яких зауважень з боку суб`єкта господарювання.
          В подальшому Управлінням Держпраці у Миколаївській області, 22.05.2019р. за наслідками висновків акту планової перевірки, винесено припис про усунення виявлених порушень № 616, яким зобов`язано директора ТОВ «ДОБРОБУТ» Тетенькіну Т .А. усунути виявлені порушення.
          Не погодившись з результатом виявлених порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки під час здійснення Управлінням перевірки, ТОВ «ДОБРОБУТ» звернулося до суду із відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність порушень з боку Позивача законодавства про працю та правомірність винесення спірного припису, що підтверджується матеріалами справи та поясненням свідків. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що лише неточність форми чи порушення порядку складання акту, якщо б такі мали місце, не можуть самі по собі бути доказом відсутності порушень, встановлених в ході перевірки та не можуть бути наслідком скасування припису.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами (ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).
Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. № 96 (далі - Положення № 96), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі-загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.          Пунктом 1 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015р. № 340 (далі - Положення № 340) визначено, що Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Основними завданнями Управління Держпраці є, зокрема, реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (п.п. 1 п. 3 Положення № 340).
Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:
- здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (п.п. 5 п. 4 Положення  № 340);
- здійснює державний нагляд (контроль) у сфері гігієни праці, у тому числі нагляд (контроль) за: факторами виробничого середовища та виробничих операцій, наявність та виконання яких можуть шкодити здоров`ю працівників; виконанням заходів щодо запобігання виникненню професійних захворювань; дотриманням вимог санітарних норм та правил; своєчасним здійсненням профілактичних заходів, спрямованих на попередження шкідливої дії факторів виробничого середовища і трудового процесу, збереження здоров`я працівників; наявністю обов`язкових медичних оглядів працівників (п.п. 15 п. 4 Положення № 340);
- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (п.п. 16 п. 4 Положення № 340);
Управління Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право:
- проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці (п.п. 5 п. 6 Положення    № 340);
- безперешкодно без попереднього повідомлення проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень юридичних осіб (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичних осіб, які використовують найману працю (п.п. 6 п. 6 Положення № 340).
Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
За приписами ч. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями (ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).
За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону праці» зазначено, що положення якого регулюють реалізацію конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, поряд з іншими правовими актами, передбачено, що охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності, і державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці (ст. 4 Закону України «Про охорону праці»).
За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства, і з огляду на положення ч. 1 ст. 13 цього ж закону роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Аналіз наведених норм законодавства, які регулюють спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що орган, який здійснює державний нагляд за дотриманням вимог законодавчих та нормативно-правових актів за питань охорони праці, промислової безпеки, у даному випадку Відповідач у справі, у разі виявлення факту недотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці, промислової безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок, тощо), має право скласти припис щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Так, під час здійснення інспекторами Відповідача планової перевірки Позивача на дотриманням останнім вимог законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці та промислової безпеки виявлено ряд порушень, які відображені в акті за № 616 від 22 травня 2019 року.
Колегія суддів звертає увагу, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів, що прямо передбачено ч. 15 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011р. за № 826 затверджено уніфіковану форму Акту перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2011р. за № 1531/20269. Як вбачається з матеріалів справи, форма складеного Відповідачем акту за № 616 від 22 травня 2019 року повністю відповідає уніфікованій формі Акта перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) встановленого зразка.
З огляду на зазначене, судова колегія не приймає до уваги доводи Позивача про те, що акт складений без опису виявлених порушень та місить лише загальні фрази, в акті відсутні посилання на законодавство, оскільки акт складений по уніфікованій формі встановленого зразка, який містить повний опис виявлених порушень із посиланням на законодавство. До того ж, матеріали справи не містять достовірних та допустимих доказів, які б спростовували факт порушення Позивачем законодавства у сфері охорони праці, зафіксованих Відповідачем в акті перевірки.
Посилання апелянта на ті обставини, що виявлені Відповідачем порушення п. 3.1 розділу ІІІ ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної до споживання людиною»; п. 9.1.3 НПАОП 55.0-1.02-96 «Правила охорони праці для підприємств громадського харчування» не могли бути предметом розгляду з огляду на те, що ТОВ «ДОБРОБУТ» не відноситься до підприємств громадського харчування, судова колегія оцінює критично  з огляду на наступне.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.05.2010р. № 400, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.07.2010р. за № 452/17747, затверджено Державні санітарні норми та правила «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» (ДСанПіН 2.2.4-171-10) та відповідно до пункт 1.1 розділу I Державні санітарні норми та правила «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» (ДСанПіН 2.2.4-171-10) обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та підпорядкування, діяльність яких пов`язана з проектуванням, будівництвом та експлуатацією систем питного водопостачання, виробництвом та обігом питних вод, наглядом і контролем у сфері питного водопостачання населення, та громадянами.
Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) у сфері гігієни праці, у тому числі нагляд (контроль) за: факторами виробничого середовища та виробничих операцій, наявність та виконання яких можуть шкодити здоров`ю працівників; виконанням заходів щодо запобігання виникненню професійних захворювань; дотриманням вимог санітарних норм та правил; своєчасним здійсненням профілактичних заходів, спрямованих на попередження шкідливої дії факторів виробничого середовища і трудового процесу, збереження здоров`я працівників; наявністю обов`язкових медичних оглядів працівників (п.п. 15 п. 4 Положення № 340).
Як з`ясовано судовою колегією під час перегляду справи в апеляційному порядку, на підприємстві наявна кухня, на якій організовано харчування трактористів-машиністів с/г виробництва цього підприємства (приготування страв та доставка до місця проведення польових робіт).
Для запобігання виникнення отруєнь працівників підприємства і збереження їх здоров`я, приготування їжі має здійснюватися саме на доброякісній воді, яка відповідає державним санітарним нормам та правилам «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» (ДСанПіН 2.2.4-171-10).
За таких обставин, Відповідачем, за наявністю відповідних повноважень на здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотриманням санітарних норм та правил, обґрунтовано здійснено перевірку щодо безпечності та якості води, яка служить для питних цілей та приготування їжі на харчоблоці.
Щодо посилань апелянта на те, що повідомлення про проведення перевірки вручено не особисту керівнику підприємства, а головному бухгалтеру, судова колегія цілком погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивача було повідомлено належним чином про проведення перевірки, а саме у строк більше 10 днів до дня перевірки, шляхом вручення відповідного повідомлення уповноваженій особі Позивача, яку останній сам направив до Відповідача.
Статтею 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом.
З огляду на зазначене, Позивач мав право не допустити до проведення перевірки співробітників Відповідача, якщо вважав, що його не належним чином проінформовано про проведення планової перевірки.
При цьому, посилання Позивача на те, що перевірка розпочалася без директора підприємства Тетенькіної Т.А. не приймаються судовою колегією, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази з цього приводу.
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо позбавлення останнього можливості надати пояснення по суті порушень під час здійснення планового заходу, оскільки Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час здійснення таких заходів не передбачено відбирання пояснень. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. В даному випадку акт підписаний з боку суб`єкта господарювання без зауважень щодо виявлених правопорушень.
Лист від 08.10.2019р. за № 7878/20/9.2-ДП-19 Державної служби України з питань праці не приймається судовою колегією до уваги, оскільки носить інформативний характер та цей лист не був предметом розгляду у суді першої інстанції, коли оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене 25 листопада 2019 року, а лист датований - 08 жовтня 2019 року. Причини, які наведені в скарзі, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки не відповідають дійсності, так як лист отримано Позивачем до винесення оскаржуваного рішення.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що предметом оскарження у межах даної справи виступає припис Управління Держпраці у Миколаївській області за № 616 від 22 травня 2019 року в повному обсязі. При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з наявного у матеріалах справи листа ТОВ «ДОБРОБУТ» (а.с. 68), підприємством було вчинено дії, направлені на виконання вимог оскаржуваного Припису та частину порушень було усунуто, що в свою чергу свідчить про часткову згоду апелянта із наявністю порушень вимог чинного законодавства.
Отже, в даному випадку матеріалами справи підтверджено наявність порушень законодавства про працю з боку Позивача, що в свою чергу створює небезпечні умови для роботи своїх працівників та спричиняє загрозу життю та здоров`ю людей, тому існує необхідність застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до останнього шляхом добровільного усунення виявлених порушень вимог законодавства під час проведення планової перевірки.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваного припису Відповідача, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позову Позивача.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни - відсутні.
Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ» до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування припису - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     С.Д. Домусчі

        Суддя:                                                                                     О. О. Кравець