ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/398/20 Справа № 200/16959/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Томаш  В. І. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровськгаз збут” про захист прав споживачів
за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» 
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року,  -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з розподілу природного газу, що надаються ПАТ «Дніпрогаз» як Оператором газорозподільної системи (особовий рахунок споживача № НОМЕР_1 ), відповідно до публічного Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 №2498, оскільки інший договір розподілу природного газу між позивачем та ПАТ «Дніпрогаз» не укладався. 30 травня 2018 року без попередження було припинено газопостачання у IV та V під`їздах будинку 6 за адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі і до квартири позивача. Відповіддю ПАТ «Дніпрогаз» ОСОБА_1 повідомлено, що за особовим рахунком останнього обліковується заборгованість, розмір якої станом на червень 2018 року становить 10 829,29 грн. Вказана заборгованість нарахована за результатами розгляду акту про порушення, відповідно до якого прийнято рішення про здійснення нарахування за необлікований об`єм природного газу у розмірі 2618,84 куб.м, вартість якого за період з 10.02.2006 р. по 31.07.2017 р. склала 10829,29 грн. 
Позивач просив визнати протиправними рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Дніпрогаз» про нарахування боргу у розмірі 10 829,29 грн за необлікований об`єм природного газу за період з 10.02.2006 року по 31.07.2017 року та припинення газопостачання, зобов`язати ПАТ «Дніпрогаз» відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_3 , та зобов`язати ПАТ «Дніпрогаз» відшкодувати позивачу вартість недовідпущеного об`єму природного газу у розмірі 469,71 грн. Крім того, незаконними діями ПАТ «Дніпрогаз» позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні нормального ритму життя, оскільки газ використовувався позивачем для приготування їжі, а його відсутність спричинила значний дискомфорт побуту та змусило шукати альтернативні варіанти для приготування їжі, а нарахування значного боргу спричинило погіршення його самопочуття, втрату спокою, внаслідок чого позивач зазнав негативних емоцій, переживань. Моральну шкоду оцінює в 10 000 грн. (а.с.1-14).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.
Визнано рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Дніпрогаз» від 02.10.2017 року про нарахування боргу у розмірі 10 829 (десять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн 29 коп. за необлікований об`єм природного газу у розмірі 2618,84 куб.м за період з 10.02.2006 року по 31.07.2017 року та припинення газопостачання за адресою АДРЕСА_3 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) протиправним.
Зобов`язано ПАТ «Дніпрогаз» відновити ОСОБА_1 газопостачання за адресою: АДРЕСА_3 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).
Стягнуто з ПАТ "Дніпрогаз” на користь ОСОБА_1 вартість недовідпущеного об`єму природного газу за період з 01.06.2018 року по 15.10.2018 року у сумі 469 гривень (чотириста шістдесят дев`ять) грн 71 коп..
Стягнути з ПАТ "Дніпрогаз" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.
Вирішено питання щодо судового збору (а.с.105-113).

В апеляційній скарзі ПАТ “Дніпрогаз” зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.120-125).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (а.с.137-140).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати в частині стягнутої моральної шкоди, виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. 18.07.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 4869 (а.с.18).
Між ОСОБА_1 та ПАТ «Дніпрогаз» укладено договір розподілу природного газу шляхом сплати позивачем вартості спожитого газу, що підтверджується наданою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» роздруківкою фінансового стану особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 98), що підтверджує факт оплати за послуги з розподілу газу у січні, квітні, травні, листопаді 2016 року, серпні 2017 року та березні, квітні, червні, листопаді 2018 року.
Позивач використовує газ для приготування їжі у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача (а.с. 29).
Відповідно акту на відключення газу № 2198 від 30.05.2018 року квартири АДРЕСА_4 , 116, 120, 124, 128, 132, 136, 140, АДРЕСА_5 за адресою: АДРЕСА_2 відключено від газопостачання з причини ліквідації аварії та проведення ремонтно-відновлювальних робіт (а.с. 80).
Згідно відповіді ПАТ «Дніпрогаз» вих.№Dg01.7-ПВ-8568-0818 від 22.08.2018 року підставою припинення газопостачання за об`єктом позивача був витік газу, про який було повідомлено 30.05.2018 року аварійно-диспетчерську службу ПАТ «Дніпрогаз». Газопостачання до квартир буде відновлено після надання доступу до всіх квартир будинку, усунення порушень та проведення опресування внутрішньобудинкового газопроводу із задовільним результатом (а.с.28). Крім того, з даної відповіді вбачається, що за особовим рахунком позивача вбачається борг у розмірі 10 829,29 гривень, нарахований за результатами розгляду акту про порушення комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Дніпрогаз» та повідомлено, що про припинення газопостачання за вказаною адресою позивача повідомлено шляхом направлення поштового відправлення 31.05.2018 року (а.с.30). Доказів направлення або отримання вказаного поштового відправлення позивачеві не надано.
28.08.2017 року представником ПАТ «Дніпрогаз» було складено акт про порушення № 553 «б», відповідно до якого за особовим рахунком № НОМЕР_1 встановлено порушення, яке полягає у «виявленні Оператором ГРМ факту використання природного газу споживачем у випадках, коли споживачем (за відсутності лічильника) протягом місяця з дати настання змін видів споживання не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються видів споживання газу склад сім`ї з 10.02.06 р. – 2 особи, з 26.01.17 р. – 3 особи» (а.с.86).
Згідно довідки про склад сім`ї та місце реєстрації № 18591 від 09.08.2017 року (а.с.79), за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано 3 особи, з яких: 2 особи зареєстровані з 10.02.2006 року, 3 особи – з 26.01.2017 року.
Акт про порушення складено у присутності представника КП «Міські комунальні платежі Дніпровської міської ради» Жучкової М.А., графи про ознайомлення та наявність зауважень позивача або його представника з актом не заповнені (а.с. 89). 
Відповідно до Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ від 02.10.2017 року (а.с. 87) позивач, його представник були відсутні під час розгляду акта про порушення. Комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Дніпрогаз» вирішено акт-порушення № 553 «б» від 28.08.2017 року задовольнити в повному обсязі.
Згідно акту-розрахунку № 3396 від 02.10.2017 року (а.с. 88) за особовим рахунком на ім`я ОСОБА_2 здійснено нарахування за необлікований об`єм природного газу у розмірі 2618,84 куб.м, вартість якого склала 10829,29 грн за період з 10.02.2006 р. по 31.07.2017 р..

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення комісії з розгляду актів про порушення, зобов`язання ПАТ “Дніпрогаз” відновити газопостачання та стягуючи з ПАТ “Дніпрогаз” вартість недовідпущеного об`єму природного газу, суд 1 інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

       Із вказаними висновками суду в частині визнання протиправним рішення комісії з розгляду актів про порушення, зобов`язання ПАТ “Дніпрогаз” відновити газопостачання та стягнення з ПАТ “Дніпрогаз” вартість недовідпущеного об`єму природного газу погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок кореспондується з обов`язком виконавця, визначеному пунктом 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Правовідносини щодо розподілу природного газу між позивачем та ПАТ «Дніпрогаз» регулюються Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».
Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРС направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРС, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Оскільки матеріали справи не містять відомостей, про те, що у ОСОБА_1 є заборгованість по несплаті послуг за газопостачання, тому договір розподілу природного газу між позивачем та ПАТ «Дніпрогаз» є таким, що укладений, а відповідно твердження апелянта з вказаного приводу є безпідставними.

Відповідно до пп. 3 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу належить, зокрема, використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалюваної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті побутового споживача.
Згідно п.1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРС складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Пунктом 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРС службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
Відповідно до п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
Згідно п.п.11, 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі прийняття комісією з розглядів актів про порушення рішення про задоволення акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРС, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.
Відсутність доказів вручення позивачеві примірника рішення комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ про нарахування боргу за необлікований об`єм природного газу від 02.10.2017 року, акту-розрахунку № 3396 від 02.10.2017 року та рахунку на оплату необлікованого об`єму природного газу є порушенням порядку розгляду актів про порушення.
Згідно п. 7 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ факту використання природного газу споживачем у випадках, коли споживачем (за відсутності лічильника) протягом місяця з дати настання змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалюваної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті побутового споживача, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дати, коли відбулись такі зміни, а в разі неможливості встановлення цієї дати – за останні 6 місяців.
Так Кодекс газорозподільних систем був введений у дію Постановою НКРЕКП № 2994 від 30.09.2018 року та набрав чинності 27 листопада 2015 року.
З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем був донарахований об`єм природного газу за період з 10.02.2006 по 31.07.2017 року (а.с.88).
Викладене свідчить про те, що об`єм природного газу було донараховано за період до набрання чинності Кодексу ГРМ, оскільки Правила надання населенню послуг з газопостачання, які затверджені постановою КМУ № 2246 від 09 грудня 1999 року не передбачали процедури донарахування необлікованого об`єму газу виконавцями послуг із газопостачання.
Зокрема з акту-розрахунку № 3396 від 02.10.2017 року також не вбачається, на підставі яких цін на природний газ та норм споживання здійснено розрахунок вартості необлікованого об`єму природного газу. 
Таким чином, ПАТ «Дніпрогаз» протиправно донараховано об`єм природного газу за період до набрання чинності Кодексом ГРМ, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення комісії з розгляду актів про порушення від 02.10.2017 року та акт-розрахунок № 3396 від 02.10.2017 року до нього є протиправними.
Пунктом 27 розділу III Правил постачання природного газу затверджених, Постановою НКРЕП N 2496 від 30 вересня 2015 року визначено, що постачальник є відповідальним в тому числі за безпідставне припинення газопостачання.
Враховуючи те, що відповідачем неправомірно було донараховано обєм природного газу та відключено від газопостачання, що свідчить про порушене право позивача, яке суд 1 інстанції вірно захистив в цій частині.

Задовольняючи часткового позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн, суд 1 інстанції виходив зі співмірності та розумності при конкретних обставинах справи.
Згідно п.5 ч.1 ст.4, ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пунктах 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів».
Право на відшкодування моральної шкоди відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Проте, суд на вище вказані норми чинного законодавства уваги не звернув та помилково стягнув моральну шкоду. 
Враховуючи вищевикладене, рішення суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з ТОВ “Дніпрогаз” моральної шкоди з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» – задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року – скасувати в частині стягнення моральної шкоди.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровськгаз збут” про захист прав споживачів в частині стягнення моральної шкоди — відмовити.

В іншій частині рішення — залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: