Справа № 462/2904/14-ц                                 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О. 
Провадження № 22-ц/811/3317/19                 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - Курій Н.М.,
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,
за секретаря – Матяш С.І.,
з участю представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 – адвоката Васька Івана Петровича на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 вересня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Боровкова Д.О., 

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 року директор ТзОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі – стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по виконанню рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24.07.2014 року № 462/2904/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 боргу за кредитним договором № 22-021С/185кл. від 25.01.2008 року у розмірі 45807 грн. 03 коп. та 458 грн. 07 коп. судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що 24.07.2014 року Залізничним районним судом м. Львова ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 боргу за кредитним договором № 22-021С/185кл. від 25.01.2008 року у розмірі 45807 грн. 03 коп. та судові витрати у розмірі 458 грн. 07 коп.
12.11.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТзОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги відносно боржника ОСОБА_3 за кредитним договором №22-021С/185кл. від 25.01.2008 року.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 вересня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони у виконавчому провадженні – задоволено.
Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (ЄДРПОУ 09807856) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у виконавчому листі виданому Залізничним районним судом м. Львова по справі №462/2904/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства “Банк “Фінанси та Кредит” до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22-021С/185кл. від 25.01.2008 року у розмірі 45807 грн. 03 коп. боргу та 458 грн. 07 коп. судового збору.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 вересня 2019 року оскаржив представник ОСОБА_4 – адвокат Васько І.П.
В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні до відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про перехід права вимоги, взявши за основу договір факторингу, проте не дослідив зміст цього договору та не з`ясував інших обставин, які мають значення для правильного вирішення цієї справи. Стверджує, що доказів оплати коштів банку заявником не надано, а крім того, неможливо встановити яка сума мала бути сплачена заявником, оскільки сума коштів в договорі відсутня. Посилається також на те, що заявником не надано акту приймання-передачі документів, що підтверджують права вимоги до боржника, повідомлення боржника про відступлення прав вимоги, що також ставить під сумнів виникнення юридичного факту переходу прав вимоги до ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором. Звертає увагу на те, що для укладення договорів факторингу потрібна наявність ліцензії у випадку коли ціна продажу активу (права вимоги) є нижчою за вартість активу (права вимоги), проте дані обставини неможливо встановити з огляду на відсутність ціни продажу активу у договорі, що також свідчить про те, що договір є неукладеним відповідно до ст. 638 ЦК України.
Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому листі. 
ТОВ «Росвен Інвест Україна» подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. ТОВ «Росвен Інвест Україна» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
В судовому засіданні представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , вимоги апеляційної скарги підтримала, посилаючись на доводи, які аналогічні доводам апеляційної скарги. 
Представник ТзОВ «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи товариство було повідомлене належним чином (арк.спр.101), а тому апеляційний суд вважає за можливе розгляд справи проводити без участі представника ТзОВ «Росвен Інвест Україна».
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника  ОСОБА_5 )  ОСОБА_6  – Алєксєєвої Г.І., перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.  367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
З матеріалів справи встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 липня 2014 року задоволено частково позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 45807 грн. 03 коп. боргу за кредитним договором № 22-021С/185кл.від 25.01.2008 року та судовий збір у розмірі 458 гривень 07 коп. Всього стягнуто 46265 грн. 10 коп. (арк. спр. 40-41).
15 жовтня 2014 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист на підставі вищезгаданого рішення суду (арк. спр. 48).
На підставі заяви від 14.10.2014 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 22.10.2014 р. отримав виконавчий лист (арк.спр.44).
Судом першої інстанції встановлено, що за виконавчим листом №462/2904/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 45807 грн. 03 коп. боргу та 458 грн. 07 коп. судового збору виконавче провадження не відкривалось.
12 листопада 2018 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, в тому числі за Кредитним договором № 22-021С/185кл від 25.01.2008 р. укладеним між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та позичальником ОСОБА_7 (арк. спр. 49-50, 51). На підставі цього договору ТзОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги відносно боржника ОСОБА_3 за кредитним договором №22-021С/185кл. від 25.01.2008 року.
В матеріалах справи наявний Витяг з Реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу №б/н від 12.11.2018р. укладеного між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», який стосується саме кредитного договору №22-021С/185кл від 25.01.2008р. на прізвище ОСОБА_3 (арк.спр. 51).
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржену ухвалу, виходив з того, що заява директора ТзОВ «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони у справі підставна, а тому необхідно замінити первісного стягувача на ТзОВ «Росвен Інвест Україна»».
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції та враховує таке.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього. 
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 року №905/1976/16).
Відповідно до частини другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Ураховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що не заслуговує на увагу твердження апелянта, яке він наводить як одну з підстав скасування ухвали суду першої інстанції, про те, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні до відкриття виконавчого провадження.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у виконавчому листі виданому Залізничним районним судом м. Львова по справі №462/2904/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства “Банк “Фінанси та Кредит” до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22-021С/185кл. від 25.01.2008 року у розмірі 45807 грн. 03 коп. боргу та 458 грн. 07 коп. судового збору.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 – адвокат Васько І.П. посилається на те, що заявником не надано доказів оплати ним коштів банку за договором про відступлення прав вимоги і в договорі не зазначено суми, яка становить ціну договору, а крім того, заявником не надано акту приймання-передачі документів, що підтверджують права вимоги до боржника.
До відзиву на апеляційну скаргу представником ТзОВ «Росвен Інвест Україна» додано Договір про відступлення прав вимоги від 12 листопада 2018 року, який підписаний банком та новим кредитором і скріплений відповідними печатками. 
Із цього договору встановлено, що такий був укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за результатами відкритих торгів аукціону, оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2018-09-20-000033-b від 17.10.2018 року. В пункті 4 цього Договору зазначено, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 2 599 800, 00 грн., надалі за текстом Ціна Договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.
До відзиву на апеляційну скаргу також подано платіжне доручення №496 від 09 листопада 2018 року яким підтверджується оплата здійснена ТОВ «Росвен Інвест Україна» за Протоколом ел. аукціону №UA-EA-2018-09-20-000033-b від 17.10.18 за лот F07GL29323, покупець ТОВ «Росвен Інвест Україна» в сумі 2 599 800, 00 грн., що відповідає ціні договору про відступлення прав вимоги від 12 листопада 2018 року.
З наведеного встановлено, що саме на підставі Протоколу електронних торгів №UA-EA-2018-09-20-000033-b було укладено Договір про відступлення прав вимоги між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до моменту набуття чинності цим договором здійснено оплату коштів за Протоколом ел. аукціону №UA-EA-2018-09-20-000033-b від 17.10.18.
За таких обставин, твердження апелянта про неможливість встановлення сплаченої суми за Договором про відступлення прав вимоги є необґрунтованими, оскільки сплата такої є чітко визначеною сумою (зазначеною в договорі про відступлення прав вимоги як ціна договору) та підтверджується платіжним дорученням №496 від 09 листопада 2018 року, а не подання таких доказів разом із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні не спростовує фактичної оплати заявником зазначених вище коштів. 
Крім того, до відзиву додано Акт приймання та передачі до Договору про відступлення прав вимоги від 12 листопада 2018 року, укладеного за результатами відкритих торгів аукціону, оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2018-09-20-000033-b від 17.10.2018 року, відповідно до якого новий кредитор прийняв оригінали наявних у Банку виконавчих листів, серед яких був і оригінал виконавчого листа №462/2904/14-ц, виданий 15.10.2014 р. за яким боржником є ОСОБА_3 .
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що заявником не надано доказів оплати ним коштів банку за договором про відступлення прав вимоги, а крім того, заявником не надано акту приймання-передачі документів, що підтверджують права вимоги до боржника є безпідставними, спростовуються наведеним вище та на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 року у справі № 916/2286/16.
Ураховуючи наведене вище та беручи до уваги те, що договір про відступлення права вимоги від 12 листопада 2018 року у встановленому порядку не розірвано та не визнано недійсним, від ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ТзОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право вимоги за договором кредиту, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну стягувача.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.
Керуючись п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Васька Івана Петровича залишити без задоволення.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий                                                                            Курій Н.М.

Судді:                                                                                     Ванівський О.М.

                                                               Цяцяк Р.П.