ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 року                                                                  Справа №  912/2129/19
                                        
м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,                                        
суддів – Чус О.В. , Подобєда І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"  на рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.10.2019 у справі №912/2129/19 (суддя Бестаченко О.Л., повне рішення складено 15.10.2019)
за позовом акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк",  м. Київ 
до публічного акціонерного товариства "Райагротехсервіс", Кіровоградська обл., Новомир-городський район, м.Новомиргород
про стягнення 126 962,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

          - рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.10.2019 у справі №912/2129/19 позов акціонерного товариства комерційного банку (далі-АТ КБ) "ПриватБанк" задоволено частково, з публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) "Райагротехсервіс" на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 34673грн.26коп., в решті в позові відмовлено; 
          - приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо неналежного виконання  відповідачем зобов`язань за кредитним договором від 22.12.2011 в частині своє-часного повернення кредитних коштів, а також з відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі та порядку, визначених позивачем;
- не погодившись з прийнятим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення господарським судом норм процесуального права та  на неправильне застосування норм матеріального права просить це рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, прийняти у вказаній частині нове рішення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі; 
- у поданій скарзі йдеться про те, що разом з позовною заявою позивачем надано докази, які в своїй сукупності дають змогу зробити висновок про укладення договору та часткове його виконання відповідачем, про те, що доказом підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованності може слугувати розра-хунок заборгованності та виписка по рахунку, про те, що зазначена виписка має статус первинного документу згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5, з цієї виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованність за договором і знову користувався кредитними коштами, про те, що користуючись кредитними коштами, відповідач був обізнаний  про умови договору, а тому його твердження щодо необізнаності  в тарифах, умовах та правилах не відповідають дійсним обставинам справи, про те, що встано-вивши факт надання банком відповідачу кредиту та його неповернення останнім, місцевий господарський  суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту і така відмова призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а також про те, що сплата боржником процентів кредитору передбачена ст. 169 Кодексу європейського договірного права ? акту міжнародної приватно-правової уніфікації, одного з основних європейських кодексів цивільного права;
- відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1     ст.269 Господарського процесуального кодексу України     суд апе-ляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2011 ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ "Райагротехсервіс" підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої останнє приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 22.12.2011.
          На виконання умов договору позивачем встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок відповідача, який станом на 01.03.2014 становив 54000грн., що підтверджується довідкою від 26.06.2019, представленою в матеріалах справи.
          Умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках  регламентовані розділом 3.18 Умов.
Відповідно до п. 3.18.1.1 Умов  кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного      ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, sms -повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.
Згідно з п. 3.18.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.
П. 3.18.1.8 Умов передбачено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуго-вування кредитного ліміту, проводяться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").
Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов банк має право, зокрема,  при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого умовами, змінити умови кредитування ? вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.
П. 3.18.4.1.1 Умов встановлено, що за період користування кредитом з моменту виник-нення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі -"період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню") розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0 процентів річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
Згідно з п. 3.18.4.1.2 Умов при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої     дати, в яку дебетове сальдо підлягало      обнуленню.
Відповідно до п. 3.18.4.1.3 Умов у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
П. 3.18.4.1.4 Умов встановлено, що під "непогашенням кредиту" мається на увазі неви-никнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.
П. 3.18.4.4. Умов передбачено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 процентів від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць в порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг.
Відповідно до п.3.18.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом прово-диться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.
Згідно з п.3.18.1.8 Умов при несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати вони вважаються простроченими.
Відповідно до п.3.18.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк або у формі обміну паперовій або електронною інформацією або в будь-який іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.
За твердженням позивача станом на момент звернення з позовом заборгованість відповідача за кредитом становить 34673грн.26коп., заборгованість по процентах за корис-тування кредитом ? 82090грн.87коп. та  заборгованість по комісії за користування кредитом ? 10198грн.62коп..
Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.ч.1, 2     ст. 207 Цивільного кодексу України    правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За приписами ст.ст.    626,    628 названого     Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1    ст.638 Кодексу    встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені    законом    як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.ч. 1, 2    ст. 1054 Кодексу    за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1    ст.1048 Кодексу    позикодавець має право на одержання від позичаль-ника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ст. 1055 Кодексу передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.2 ст.1056-1 Кодексу (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
За змістом    ст. 634 Кодексу    договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Щодо досліджуваної справи, то у заяві ПАТ «Райагротехсервіс» від 22.12.2011 процентна ставка не зазначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованність по процентах за користування кредитом та заборгованність по комісії за користування кредитом.
Обгрунтовуючи право вимоги в цій частині крім самого розрахунку кредитної заборгованності позивач послався на Умови та правила надання банківських послуг.
          Між тим,  матеріали справи не містять підтверджень, що саме вищезазначені Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про відкриття поточного рахунку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цьому документі, що доданий банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
З огляду на викладене та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови, відсутність в заяві про відкриття поточного рахунку домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та комісії за користування кредитом, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Надані позивачем Умови, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої    вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку ? в заяві про відкриття поточного рахунку позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запро-понованого договору.
Витяг з Умов не містить підпису представника відповідача та не може бути розцінений як частина кредитного договору.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії за користування коштами.
          Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованності по процентах за користування кредитом в сумі 82090грн.87коп. та заборгованності з комісії за користування кредитом в сумі 10198грн.62коп. цілком вірно визначені господарським судом такими, що не підлягають задоволенню.
Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог    Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
          За приписами ч.2    ст.530 Кодексу    якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.
Матеріалами справи підтверджується, що фактично отримані та використані кошти відповідачем в добровільному порядку позивачу не повернуті, отже останній вправі вимагати захисту своїх прав через суд ? шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, господарським судом зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми непогашеного кредиту в розмірі 34673грн.26коп..
Отже, рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.
          Доводи скаржника стосовно обізнаності відповідача  про умови договору колегією суддів визнані безпідставними в силу викладеного вище.
Роздруківка з сайту позивача належним доказом такої обізнаності не являється, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила надання банківських послуг. 
Інші доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства.
          
          Керуючись ст.ст.269,    275,    276,    282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
-    рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.10.2019 у справі №912/2129/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;
- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України;
-    повна постанова складена 15.01.2020

Головуючий суддя                                                                                І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                             І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                               О.В. Чус