ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6667/19                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року                                                                                                                м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСД ФІНАНС» на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСД ФІНАНС» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форм «С», - 

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Рішення суду першої інстанції - скасувати, ухвалити нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.
Відповідачем проведено перевірку Позивача, про що складено Акт (Довідку) фактичної перевірки від 21 грудня 2018 року №000484, копія якого наявна в матеріалах справи             (а.с.16-19).
Перевіркою встановлено порушення Позивачем пункту 15 Розділу 2 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 29 грудня 2017 року №148 (надалі - Положення); пунктів 2, 5, 7 статті 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95 (надалі - Закон №265/95).
Позивачем подано Заперечення до Акта фактичної перевірки від 11.01.2019                №1101-19, до яких додано Накази «Про встановлення залишку готівки в касі» від 25 липня 2016 року № 1 та від 1 липня 2018 року № 0107-18, щодо встановлення ліміту залишку готівки в касі у сумі 10000000,00 грн. в еквіваленті у зв`язку з виробничою необхідністю.
Проте, за результатом розгляду Заперечень, Листом Відповідача «Про надання відповіді на заперечення» від 23 січня 2019 року №11468/10/26-15-14-09-18, висновки Акта залишено без змін, а заперечення - без задоволення.
На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форм «С» від 25 січня 2019 року №№0002991409, 0003001409, якими до Позивача на 15213,95 грн. та на 51415681,20 грн. відповідно, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатом якого Рішенням Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» від       04 квітня 2019 року №15761/6/99-99-11-06-01-25 (а.с.37-42), податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 25 січня 2019 року №№0002991409, 0003001409 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.
Відповідно до п. 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 (надалі - Положення), це Положення розроблено відповідно до Закону України «Про Національний банк України» і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), фізичними особами.
Згідно з пп. 16 п. 3 Положення, ліміт залишку готівки в касі (далі - ліміт каси) - граничний розмір суми готівки, що може залишатися в касі в позаробочий час та забезпечити роботу на початку наступного робочого дня.
Відповідно до пунктів 48 - 50 Положення, установа/підприємство визначає і встановлює за погодженням з банком (у якому відкрито рахунок установи/підприємства, на який зараховуються кошти) строки здавання ним готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках відповідно до таких вимог: для установ/підприємств, розташованих у населених пунктах, де є банки - щодня (у день надходження готівкової виручки (готівки) до їх кас); для підприємств, у яких час закінчення робочого дня (зміни), установлений правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства України, не дає змогу забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) у день її надходження, - наступного за днем надходження готівкової виручки (готівки) до каси дня; для установ/підприємств, розташованих у населених пунктах, де немає банків, - не рідше ніж один раз на п`ять робочих днів.
Підприємства, які працюють у вихідні та святкові дні і не мають змоги здати одержану ними за ці дні готівкову виручку (готівку) до банку через відсутність відповідної умови у договорі, укладеному з банком на інкасацію коштів, здають таку готівкову виручку (готівку) через банкомати / програмно-технічні комплекси самообслуговування в день її надходження до каси підприємства або безпосередньо до банку протягом операційного часу наступного робочого дня банку та підприємства.
Строки здавання готівкової виручки (готівки), установлені пунктом 48 розділу V цього Положення, узгоджуються установами, підприємствами, небанківськими фінансовими установами з банком і обов`язково визначаються в договорах банківського рахунку між установами, підприємствами, небанківськими фінансовими установами та банками; установа/підприємство, яка/яке в окремі дні не має перевищення ліміту каси, має право в ці дні не здавати в установлені строки готівку; порядок проведення інкасації коштів та випадки непроведення інкасації коштів визначаються в договорі на інкасацію коштів. Сума залишку готівки за день, у якому не було інкасації з вини банку, не є перевищенням ліміту каси установи/підприємства.
Установа, підприємство, небанківська фінансова установа на підставі цього Положення та з урахуванням особливостей роботи зобов`язані розробити та затвердити внутрішнім документом порядок розрахунку ліміту каси установи, підприємства, небанківської фінансової установи та їх відокремлених підрозділів. У розрахунку враховується строк здавання установою, підприємством, небанківською фінансовою установою готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках, визначений відповідним договором банківського рахунку. Ліміт каси установи, підприємства, небанківські фінансові установи встановлюють на підставі розрахунку середньоденного надходження готівки до каси або її середньоденної видачі з каси за рішенням керівника установи, підприємства, небанківської фінансової установи або уповноваженої ним особи; установа, підприємство, небанківська фінансова установа затверджує внутрішніми документами установлений ліміт каси. Для відокремлених підрозділів ліміт каси установлюється і доводиться до їх відома відповідним внутрішнім документом установи, підприємства - юридичної особи, небанківської фінансової установи; установи/підприємства, що розпочинають свою діяльність, а також підприємства, діяльність яких була пов`язана виключно з безготівковими розрахунками та які відповідно до встановленого законодавством України порядку отримують право на здійснення додаткового виду діяльності, що передбачає здійснення готівкових розрахунків, на перші три місяці їх роботи (з дня першого готівкового розрахунку) ліміт каси встановлюють згідно з прогнозними розрахунками. Ліміт каси, установлений з урахуванням прогнозних розрахунків, у двотижневий строк після закінчення перших трьох місяців їх роботи переглядається за фактичними показниками діяльності.
Згідно з пунктами 1-1 та 1-2 Положення, суб`єкти господарювання мають право до 30 червня 2018 року (включно) використовувати в своїй діяльності форми відомості на виплату грошей, прибуткового касового ордера, видаткового касового ордера, журналу реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, касової книги, книги обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки та акта про результати інвентаризації наявних коштів, установлені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320 (зі змінами).
Суб`єктам господарювання до 30 червня 2018 року (включно): розробити та затвердити порядок оприбуткування готівки в касі та порядок розрахунку ліміту каси з урахуванням норм Положення про ведення касових операцій; користуватися лімітами каси, установленими та затвердженими до набрання чинності цією постановою.
Відповідно до п. 53 Положення, ліміт каси вважається нульовим, якщо установою/підприємством його не встановлено (незалежно від причин такого невстановлення). Уся готівка, що перебуває в касі установи/підприємства на кінець робочого дня і не здана нею/ним відповідно до вимог цього Положення, уважається понадлімітною, якщо установою/підприємством ліміт каси не встановлено (незалежно від причин такого невстановлення).
Відповідачем у Відзиві на адміністративний позов зазначено, що Позивачем за перевіряємий період не встановлено ліміту каси залишку готівки, у зв`язку з чим він дорівнює нулю, а тому при перевірці правильності ведення касових операцій у національній валюті в Україні встановлено його перевищення у сумі 25707840,60 грн. Крім того, головним бухгалтером надано Довідку, з якої вбачається, що на підприємстві є чинним Наказ №1 від 25 липня 2016 року про встановлення залишку готівки в касі у розмірі 10000000,00 грн. та ніякі інші ліміти залишку готівки в касі (національна валюта) не встановлювалися.
Згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №808/9397/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Енерго-Стандарт" до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом  під  час розгляду ним питання про прийняття рішення. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Проте, наданий до Заперечень до Акта фактичної перевірки Наказ Позивача «Про встановлення залишку готівки в касі» від 1 липня 2018 року № 0107-18, під час розгляду Відповідачем питання про прийняття оскаржених Позивачем податкових повідомлень-рішень, не враховано.
Отже, до 30 червня 2018 року залишок ліміту готівки в касі встановлювався Наказом «Про встановлення залишку готівки в касі» від 25 липня 2016 року № 1, а з 01 липня          2018 року - Наказом «Про встановлення залишку готівки в касі» від 1 липня 2018 року №0107-18 - у сумі 10000000,00 грн. в еквіваленті у зв`язку з виробничою необхідністю. Тобто, ліміт залишку готівки в касі не змінився, а новий Наказ № 0107-18, прийнятий на виконання вимог законодавства, лише дублює попередній.
Крім того, як вбачається з наданої та підписаної одноособово головним бухгалтером Позивача Довідки, зазначена в ній інформація суперечить фактичним обставинам і не є належним та допустимим доказом, оскільки зазначений Наказ «Про встановлення залишку готівки в касі» від 01 липня 2018 року № 0107-18, яким з 01 липня 2018 року встановлено ліміт залишку готівки в касі у сумі 10000000,00 грн. в еквіваленті у зв`язку з виробничою необхідністю, підписано керівником Позивача та з самої Довідки не можливо встановити, коли її сформовано, оскільки у ній не зазначено дату її складання.
Також, Відповідачем у Відзиві на адміністративний позов зазначено, що перевіркою встановлено факт проведення операцій з купівлі-продажу іноземної валюти без застосування реєстратора розрахункових операцій.
Згідно з пунктами 2, 5, 7 ст. 4 Закону №265/95, уповноважені банки, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб`єкти господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками, зобов`язані проводити операції з купівлі-продажу іноземної валюти через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням у двох примірниках розрахункових документів, що підтверджують виконання цих операцій; видавати особі, яка купує або продає іноземну валюту, перший примірник розрахункового документа на повну суму операції; забезпечувати відповідність готівкових коштів та іноземної валюти на місці проведення операцій з купівлі-продажу іноземної валюти даним фіскального звіту.
Відповідно до пунктів 1, 4 ст. 18 Закону №265/95, У разі порушення встановленого цим Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, до уповноважених банків та суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій, нероздрукування розрахункового документа, що підтверджує виконання операції з купівлі-продажу іноземної валюти, або проведення операції на неповну суму коштів; п`ятикратного розміру суми, на яку виявлено незбіг, - у разі перевищення суми готівкових коштів або іноземної валюти на місці проведення операцій над сумою коштів, яка зазначена у фіскальному звіті.
А як вбачається з матеріалів справи, факт проведення операцій з купівлі-продажу іноземної валюти із застосуванням реєстратора розрахункових операцій підтверджується            Z-звітом №0439 від 11.10.2018 року.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені Позивачем податкові повідомлення-рішення Відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, тому, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року скасовується та ухвалюється нове Рішення, яким адміністративний позов задовольняється повністю.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСД ФІНАНС» задовольнити, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року скасувати, ухвалити нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві форм «С» від 25 січня 2019 року №№0002991409, 0003001409.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (код за ЄДРПОУ 39439980) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСД ФІНАНС» (код за ЄДРПОУ 39656355) 48025 (сорок вісім тисяч двадцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого Платіжними дорученнями від 22 квітня 2019 року №68 та від 23 грудня 2019 року №1663.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Постанову складено в повному обсязі 03.03.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                                 Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                     Єгорова Н.М.

                                                                                                                     Федотов І.В.