ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.
за участю представників: 
Ліквідатора (арбітражний керуючий) - Дарієнко В.Д.;
Прокурора (Офіс Генерального прокурора)- Савицька О.В. (посв №054810 від 14.01.2020);
Учасник справи  (представник Фонду державного майна України) - 
Дюкарева О.П. (дов. №29 від 14.01.2020);
Скаржника - Сазонов Г.Г. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Голови Первинної профспілкової організації Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників Відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит" Сазонова Геннадія Геннадійовича  

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019
(Колегія суддів: Бєляновський В.В. - головуючий, Будішевська Л.О., Разюк Г.П.)
у справі 
за заявою Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" 
до Відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:
1. В провадженні господарського суду Одеської області знаходиться справа № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит" (далі - ВАТ "ОЗ "Центролит", боржник).
2. Ухвалою суду першої інстанції від 12.07.2001 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр грошових вимог кредиторів боржника.
3. Постановою господарського суду Одеської області від 18.04.2014 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута та зобов`язано його вчинити певні дії.
4. Ухвалою місцевого господарського суду від 15.04.2015 у справі №17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 затверджено поданий ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. реєстр грошових вимог кредиторів ВАТ "ОЗ "Центролит" по заборгованості із заробітної плати на загальну суму 1 675 189 грн 82 коп. та включено їх у першу чергу задоволення вимог; затверджено поданий ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. реєстр грошових вимог кредиторів ВАТ "ОЗ "Центролит" на загальну суму 26 025 565,98 грн.
5. 09.07.2018 року арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся до господарського суду Одеської області з заявою про включення до реєстру вимог кредиторів ВАТ «ОЗ «Центроліт» додаткових вимог кредиторів щодо виплати заробітної плати, які раніше не були включені до реєстру вимог кредиторів.
6. Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.06.2019 року визнано та включено до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Одеський Завод «Центролит» додаткові вимоги кредиторів до Відкритого акціонерного товариства «Одеський Завод «Центролит» щодо виплати заробітної плати, які раніше не були включені до реєстру вимог кредиторів, а саме:
- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Сума грошових вимог - 2 821,44 грн.
- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ). Сума грошових вимог - 2 369,44 грн.
- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).Сума грошових вимог - 2 407,04 грн.
- ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ). Сума грошових вимог - 2 010,46 грн.
ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ).          Сума грошових вимог - 5 012,35 грн.
- ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ). Сума грошових вимог - 909,97 грн.
- ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ).Сума грошових вимог - 4 707,22 грн.
- ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ). Сума грошових вимог - 7 611,03 грн.
- ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 ).          Сума грошових вимог - 5 612,27 грн.
- ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 ). Сума грошових вимог - 5 273,50 грн.
- ОСОБА_11 ( АДРЕСА_11 ). Сума грошових вимог- 606,28 грн.
- ОСОБА_12 ( АДРЕСА_12 ).Сума грошових вимог - 4 017,00 грн.
- ОСОБА_13 ( АДРЕСА_13 ). Сума грошових вимог - 3 739,83 грн.
- ОСОБА_14 ( АДРЕСА_14 ). Сума грошових вимог- 15 613,38 грн.
- ОСОБА_15 ( АДРЕСА_15 ). Сума грошових вимог - 4270,53 грн.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
7. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою первинної профспілкової організації ВОСТ ВАТ "ОЗ "Центролит" на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.06.2019 року у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015.
8. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована наступним:
8.1. На підставі дослідження зібраних доказів у справі, суд апеляційної інстанції зазначив, що звертаючись із апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду первинна профспілкова організація ВОСТ ВАТ "ОЗ "Центролит" взагалі не зазначає, яким чином оскаржувана ухвала про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Одеський Завод «Центролит» додаткових вимог кредиторів до ВАТ «Одеський Завод «Центролит» щодо виплати заробітної плати, які раніше не були включені до реєстру вимог кредиторів, стосується прав, інтересів та (або) обов`язків скаржника. 
8.2. Також суд апеляційної інстанції встановив, що як вбачається з матеріалів справи, юридична особа під назвою «Первинна профспілкова організація ВОСТ ВАТ "ОЗ "Центролит"» не є та ніколи не була кредитором ВАТ «ОЗ «Центролит», в матеріалах справи не міститься будь-яких належних доказів, які б підтверджували статус цієї юридичної особи як кредитора боржника, оскільки дана юридична особа не зверталася у встановленому законом порядку з грошовими вимогами до боржника, її вимоги не були включені до реєстру вимог кредиторів, не розглядались та не були визнані судом в межах справи про банкрутство ВАТ «ОЗ «Центролит», у т.ч. в судових рішеннях, таких як ухвала про затвердження реєстру вимог кредиторів від 12.07.2001 року в процедурі розпорядження майном та ухвала від 15.04.2015 року в процедурі ліквідації.
8.3. З вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що юридична особа під назвою «Первинна профспілкова організація ВОСТ ВАТ «ОЗ «Центролит» не наділена правом оскаржувати ухвалу господарського суду Одеської області від 11.06.2019 року в апеляційному порядку, оскільки права, інтереси та (або) обов`язки цієї юридичної особи ухвалою господарського суду Одеської області від 11.06.2019 року не вирішувались.
8.4. У зв`язку з тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не порушує права та інтереси первинної профспілкової організації ВОСТ ВАТ «ОЗ «Центролит» і не впливає на її обов`язки та питання про її права, інтереси та(або) обов`язки стосовно учасників у справі про банкрутство місцевим судом не вирішувалися, отже наявності правового зв`язку між скаржником та учасниками у справі про банкрутство судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому названа особа не є належним суб`єктом апеляційного оскарження у розумінні ст. 254 ГПК України у даній справі, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України підлягає закриттю, оскільки в даному випадку відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
9. До Верховного Суду від Голови Первинної профспілкової організації Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників Відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит" Сазонова Геннадія Геннадійовича  (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд:
- скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;
- зобов`язати суд апеляційної інстанції розглянути на своїх майбутніх судових засіданнях все-таки повернутися до вимог ОСОБА_16 ;
- розглянути альтернативний реєстр вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит".
10. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
10. 1.          Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 42 ГПК та ст.ст. 25, 38 Закону України «Про профспілки».
10.2. Суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані докази у справі.
10.3. Без присутності кредиторів, суд апеляційної інстанції не мав права розглядати справу.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі:
11. До Верховного Суду від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшов відзив на касаційну скаргу у якому учасник справи просить суд залишити без задоволення касаційну скаргу.
12. Також до Верховного Суду від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшло клопотання про закриття касаційного провадження.
Провадження у Верховному Суді
13. Ухвалою Верховного Суду від 15.01.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 за касаційною скаргою Голови Первинної профспілкової організації Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників Відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит" Сазонова Геннадія Геннадійовича  на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019 у даній справі; призначено до розгляду касаційну скаргу Голови Первинної профспілкової організації Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників Відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит" Сазонова Геннадія Геннадійовича  на  12 лютого 2020 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.
Позиція Верховного Суду
14. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційні скарзі доводи та заперечення проти них, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, виходячи з наступного.
15. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
16. Щодо доводів касаційної скарги, які зазначені в підпунктах 10.1., 10.2., 10.3. пункту 10 даної постанови, колегія суддів зазначає наступне.
17. Відповідно до приписів ч.5 ст. 41 ГПК України, у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
18. Згідно положень ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.
19. Суд апеляційної інстанції встановив, що юридична особа під назвою «Первинна профспілкова організація ВОСТ ВАТ "ОЗ "Центролит"» не є та ніколи не була кредитором ВАТ «ОЗ «Центролит», в матеріалах справи не міститься будь-яких належних доказів, які б підтверджували статус цієї юридичної особи як кредитора боржника, оскільки дана юридична особа не зверталася у встановленому законом порядку з грошовими вимогами до боржника, її вимоги не були включені до реєстру вимог кредиторів, не розглядались та не були визнані судом в межах справи про банкрутство ВАТ «ОЗ «Центролит», у т.ч. в наступних судових рішеннях: ухвала про затвердження реєстру вимог кредиторів від 12.07.2001 року в процедурі розпорядження майном та ухвала від 15.04.2015 року в процедурі ліквідації.
20. Аналізуючи доводи касаційної скарги та її зміст, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку, що Скаржником не спростовано обставини того, що кредиторські вимоги юридичної особи під назвою «Первинна профспілкова організація ВОСТ ВАТ "ОЗ "Центролит"» та ОСОБА_16 не були визнані судом в межах справи про банкрутство ВАТ «ОЗ «Центролит» зокрема не визнані ухвалами  від 12.07.2001 року в процедурі розпорядження майном та від 15.04.2015 року в процедурі ліквідації по справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015.
21. Посилання Скаржника у касаційній скарзі на постанову суду апеляційної інстанції від 15.11.2016, як на підтвердження того, що ОСОБА_16 є учасником у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 є необґрунтованим, оскільки зазначена постанова суду апеляційної інстанції була скасована Постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2017 у даній справі.
22. Відповідно до приписів ст. 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:
1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;
2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.
23. Суд апеляційної інстанції встановив, що як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції на яку Скаржник подав апеляційну скаргу була подана арбітражним керуючим - ліквідатором ВАТ «ОЗ «Центролит» Дарієнко В.Д. заява про включення до реєстру вимог кредиторів ВАТ «ОЗ «Центролит» додаткових вимог кредиторів щодо виплати заробітної плати, які раніше не були включені до реєстру вимог кредиторів, у кількості 15 осіб, на загальну суму 66 981,74 грн.
24. З урахуванням приписів ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 41, 264 ГПК України та встановлених судом апеляційної інстанції обставин про те, що юридична особа під назвою «Первинна профспілкова організація ВОСТ ВАТ "ОЗ "Центролит"» не є та ніколи не була кредитором ВАТ «ОЗ «Центролит», колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про обґрунтованість позиції суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою первинної профспілкової організації ВОСТ ВАТ "ОЗ "Центролит" на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.06.2019 року у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України..
25. Наведені обставини спростовують доводи касаційної скарги які викладені у підпунктах 10.1., 10.2. пункту 10 даної постанови.
26. Щодо доводу касаційної скарги про те, що без присутності кредиторів, суд апеляційної інстанції не мав права розглядати справу, колегія суддів зазначає наступне.
27. Відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019 у судовому засіданні були присутні: арбітражний керуючий Дарієнко В.Д.; представник скаржник - Сазонов Г.Г.; кредитори: Данелюк І.Ю., Анохін М.О., Змієнко   В.Б., Михайлова О.І.; прокурор - Коломійчук І.О.; представник територіального управління юстиції - Волкова Д.О.
28. Скаржник вважає присутність кредиторів: Данелюк І.Ю., Анохін М.О., Змієнко В.Б., Михайлова О.І. незаконною, що і є аргументом його доводу, щодо того, що без присутності кредиторів, суд апеляційної інстанції не мав права розглядати справу.
28. Слід зазначити, що ухвалою господарського суду Одеської області від 11.06.2019 року визнано та включено до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Одеський Завод «Центролит» додаткові вимоги кредиторів до Відкритого акціонерного товариства «Одеський Завод «Центролит» щодо виплати заробітної плати, які раніше не були включені до реєстру вимог кредиторів, серед яких є вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
29. Апеляційну скаргу первинної профспілкової організації ВОСТ ВАТ "ОЗ "Центроліт" було подано саме на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.06.2019.
30. Наведені обставини свідчать про необґрунтованість аргументу касаційної скарги щодо незаконної присутності  кредиторів: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки вказані особи визнані кредиторами ВАТ «Одеський Завод «Центролит» і апеляційна скарга стосувалася саме їх прав та обов`язків у справі про банкрутство № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015.
31. Колегія суддів суду касаційної інстанції наголошує, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
32. З урахуванням того, що у судовому, яке відбулося 27.09.2019 у суді апеляційної інстанції були присутні кредитори, а також зважаючи на положення ст. 235 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги щодо того, що без присутності кредиторів, суд апеляційної інстанції не мав права розглядати справу.
33. Відповідно до положень ч.12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
33.1. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що при наявності належного повідомлення учасників справи про дату і час судового засідання, за умови відсутності явки кредиторів, суд апеляційної інстанції має право розглядати справу, що узгоджується з приписами ч.12 ст. 270 ГПК України.
33.2. Доводів про відсутність належного повідомлення учасників справи № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 судом апеляційної інстанції касаційна скарга не містить.
34. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
35. Верховний Суд у прийнятті даної постанови, щодо оцінки вимог касаційної скарги, які викладені у пункті 9 даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі Скаржником не зазначено й не обґрунтовано, а вимоги касаційної скарги, які викладено у п. 9 даної постанови суперечать положенням Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ГПК України.
36. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку, що ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019 постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
37.  Відповідно до положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
38. З урахуванням того, що  ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019 постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необхідність відмовити у задоволенні касаційної скарги Голови Первинної профспілкової організації Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників Відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит" Сазонова Геннадія Геннадійовича   та залишити ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019 - без змін.
39. Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Скаржника.
Керуючись ст. ст. 240,  300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Голови Первинної профспілкової організації Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників Відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит" Сазонова Геннадія Геннадійовича  залишити без задоволення.
2. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019 у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                С.В. Жуков
Судді                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                                      Н.Г. Ткаченко