ПОСТАНОВА
Іменем України

19 лютого 2020 року 
Київ
справа №361/4298/19
адміністративне провадження №К/9901/2539/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Данилевич Н.А., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №  361/4298/19
за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Стеценка Максима Петровича, Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Костюк Л.  О., суддів: Бужак  Н.  П., Кобаля  М.  І.,

У С Т А Н О В И В:

I.          Суть спору

1.           ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Інспектора Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Стеценка Максима Петровича, Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати винесену відносно нього постанову НК  №  005375 від 30 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
2.          16 вересня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності позивача.
3.          28 жовтня 2019 року позивач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
4.          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019  року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 
5.          Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки копію рішення позивач отримав 03 жовтня 2019 року, то кінцевий термін подачі апеляційної скарги 13 жовтня 2019 року, проте апеляційну скаргу позивач подав 28  жовтня 2019 року. Позивачу запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши в ній поважні підстави для поновлення пропущеного строку.
6.          На виконання вимог ухвали від 08 листопада 2019 року позивачем на адресу суду апеляційної інстанції направлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
7.          Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що рішення позивачу не було надіслано, та копію рішення він отримав 03  жовтня 2019  року, про що свідчить запис в матеріалах справи. 

ІІ. Рішення суду апеляційної інстанції в цій справі та мотиви його ухвалення

8.          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про поновлення строку, а також відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
9.          Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження та в поновленні строку, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем в порушення вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) був пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду від 16  вересня 2019 року, а наведені в клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними.

ІII. Касаційне оскарження
10.          На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 21 січня 2020 року.
11.          У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та зазначає, що тривалий час не міг отримати копію судового рішення внаслідок протиправних дій судді, копію рішення суду першої інстанції отримав лише 03 жовтня 2019 року. 
12.          За доводами позивача, диспозиція статті 286 КАС України не містить будь-яких положень щодо порядку поновлення пропущеного процесуального строк, отже, питання про поновлення пропущеного процесуального строку вирішується в порядку, установленому статтею 295 КАС України, яка є загальною нормою. На думку позивача, строк звернення до суду апеляційної інстанції ним взагалі не пропущений, оскільки останнім днем цього строку є 03 листопада 2019 року.
13.          Враховуючи наведене, позивач просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, встановлений частиною четвертою статті 286 КАС України, оскільки його пропуск відбувся за обставин, які є об`єктивно непереборними і не залежали від його волевиявлення.
14.          Касаційна скарга позивача не містить клопотання про здійснення розгляду справи за його участі або за участі його представника.
15.          27 січня 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження відповідача та витребувано з Броварського міськрайонного суду Київської області справу №  361/4298/19.
16.          04 лютого 2020 року справа №  361/4298/19 надійшла до Верховного Суду.
17.          Станом на час розгляду справи у Верховному Суді відзив на касаційну скаргу у встановлений законом строк не надходив.

ІV. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
18.          За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
19.          Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20.          Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
21.          Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
22.          Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
23.          Разом із тим, строк на апеляційне оскарження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, до яких відноситься даний спір, визначений статтею 286 КАС України.
24.          Згідно з частиною четвертою статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
25.          Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
26.          Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

V. Позиція Верховного Суду

27.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
40.          Судом апеляційної інстанції установлено, що суд першої інстанції здійснив розгляд цієї справи в порядку, встановленому статтею 286 КАС України. 
41.          Апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції позивачем подано 28 жовтня 2019 року, хоча копію оскаржуваного рішення він отримав 03 жовтня 2019 року.
42.          Стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
43.          Водночас статтею 286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України.
44.          Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому процесуальним законом, з урахуванням визначених частиною четвертою статті 286 КАС України особливостей, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав, з урахуванням визначених цією статтею строків апеляційного оскарження.
45.          Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2020 року в справі №  489/1822/19, від 31 жовтня 2019 року в справі №  389/2120/19(2  -а/389/74/19), від 04 жовтня 2018 року в справі №  175/4816/17 (2-а/175/123/17) та ін.
46.          Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
47.          У цій справі суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу без руху, запропонував позивачу надати до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши в ній поважні підстави для поновлення пропущеного строку, а саме за період з 13 жовтня 2019 року до 28 жовтня 2019 року.
48.          Водночас у клопотанні, яке надійшло на адресу суду апеляційної інстанції на виконання ухвали від 08 листопада 2019 року, позивач таких обставин не зазначив.
49.          Таким чином, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на касаційне оскарження та відсутності підстав для його поновлення, правильно застосував положення частини третьої статті 298 та пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, з урахуванням визначених статтею 286 КАС України особливостей, норми якої є спеціальними по відношенню до норм статті 295 КАС України в цій категорії адміністративних справ.
50.          Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, які би зумовлювали об`єктивну неможливість вчасного звернення позивача з апеляційною скаргою.
51.          За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевірив обставини справи, вирішив спір з дотриманням норм процесуального права, в ухвалі повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

VІІ. Судові витрати
52.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями  341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.  Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.  Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року в справі № 361/4298/19 залишити без змін.
3.  Судові витрати розподілу не підлягають.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                 Н.  В.  Шевцова

Судді:                                                                                                    В.  М.  Бевзенко

                                                                                                    Н.  А.  Данилевич