ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ

справа №1.380.2019.001975
адміністративне провадження №К/9901/31966/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак     М. Б., судді - Гімон М.  М., Желтобрюх І.  Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 9 серпня 2019 року (судді Довгополов О.  М., Гудим Л.  Я., Святецький В.  В.) у справі №  1.380.2019.001975 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) від 8 листопада 2018  року № Ф-2337-52 про сплату 15819,46  грн боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 24 червня 2019 року позов задовольнив.

ГУ ДФС у Львівській області звернулося з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 9 серпня 2019 року цю апеляційну скаргу повернув у зв`язку з тим, що на підтвердження повноважень особи, яка її подала, не додано довіреності.

Не погодившись із цією ухвалою, ГУ ДФС у Львівській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, просить її скасувати й направити справу до цього суду для продовження розгляду справи.

На обґрунтування своїх доводів відповідач посилається на те, що при поданні до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги було додано копію довіреності, про що зазначено в додатках до скарги. Акт про відсутність доданих до апеляційної скарги документів, зокрема довіреності, уповноваженими працівниками суду не складався, що спростовує висновок щодо її відсутності.

Позивач правом на подання відзиву не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

В силу вимог пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

У матеріалах справи наявна копія апеляційної скарги зі штампом суду від 30 липня 2019 року №  27162, у додатках якої зазначено, зокрема копію довіреності.

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (затверджена Наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013   року № 173, погоджена Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2013 року № 11-2038/0/4-13) конверти (пакети), в яких надходять документи, приєднуються до одержаних документів. У разі одержання документів у пошкодженій упаковці, або якщо при відкритті конверта (пакета) виявлено відсутність будь-якого документа чи додатка до нього, про це складається акт у двох примірниках, один з яких надсилається відправнику, а другий додається до вхідних документів.

На думку Колегії суддів, відсутність у матеріалах справи акта щодо відсутності доданих до апеляційної скарги копій документів спростовує висновок апеляційного суду про неподання довіреності на підтвердження відповідних повноважень представника скаржника.

Отже, Колегія суддів знаходить помилковими висновок апеляційного суду про наявність підстав для повернення апеляційної скарги ГУ ДФС у Львівській області.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Отже, судом апеляційної інстанції не дотримано вимоги процесуального права, що призвело до постановлення незаконного судового рішення. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу та скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, направивши справу до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 349, 353, 356, 359 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задовольнити.

2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 9 серпня 2019 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М.  Б. Гусак

Судді:                                                                                                     М.  М. Гімон

                                                                                                    І.  Л. Желтобрюх