Справа № 750/13305/19 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В. 	
Провадження № 33/4823/44/20 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М., 
з участю  захисника – адвоката Приходька О. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу  захисника адвоката  Приходька О. М. в інтересах  ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2020 року, 

                                В С Т А Н О В И В  :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, офіційно не працюючий, житель АДРЕСА_1 ,  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 10 200  гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави  судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Судом встановлено, що 14 листопада 2019 року о 06 год. 10 хв.  на автодорозі Київ-Чернігів,  ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник адвокат Приходько О. М. просить постанову суду щодо  ОСОБА_1 скасувати,  закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність у  діях його підзахисного  складу  правопорушення, мотивуючи  тим, що постановлене  судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Вказує на те, що після зупинки поліцейськими на їх пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився, проте виявив бажання ознайомитись з документами, які підтверджують строк дії приладу та його сертифікацію, в чому йому відмовили.
Звертає увагу на  відсутність  направлення водія  ОСОБА_3 для проведення медичного огляду, результатів біологічних досліджень та Акту медичного  огляду лікарем Козелецької ЦРЛ, який  склав висновок № 118 про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Захисник переконує, що  Висновок медичного огляду ОСОБА_1   за № 118 від 14 листопада 2019 року складений з порушеннями  п. 7 Розділу ІІ Інструкції, не може вважатись достовірним та прийматись до уваги під час постановлення судового рішення, з урахуванням положень ст. 266 КУпАП.
Зазначає, що  і протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням Закону,  також не може бути підставою для притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності.
Судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у клопотанні захисту про  необхідність відкладення розгляду справи з метою отримання додаткових доказів, які є важливими для правильного вирішення справи, що свідчить про упередженість суду та необ`єктивний судовий розгляд.
Наявними матеріалами справи не підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Приходько О. М. підтримав доводи апеляційної скарги. додатково надавши ксерокопію направлення водія ОСОБА_1 на медичний огляд та акту медичного огляду.
Заслухавши захисника-адвоката Приходька О. М., вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
  При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 
Водій транспортного засобу повинен на вимогу  поліцейського  пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних засобів чи токсичних речовин. Це є обов`язком, передбаченим п. 2.5 Правил дорожнього руху, а  не бажанням водія.
Як видно по відеозапису з камер поліцейських 14 листопада 2019 року о 06 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Чернігів був зупинений водій  транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, мова змазана, хода хитка, поведінка дещо  дезорієнтована. В салоні автомобіля відеокамера зафіксувала порожню пляшку з-під шампанського, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на пункті пропуску. Коли ОСОБА_2 закривав дверцята автомобіля ключем, то не міг попасти в замок декілька разів. 
Після цього ОСОБА_2 за його згодою  доставили  до приміщення пункту, були запрошені свідки, всім присутнім були роз`яснені їх права, вголос був оголошений сертифікат газоаналізатору, яким буде проводитись вимірювання, зазначено, коли прилад пройшов сертифікацію та строк дії сертифікату до 03 жовтня 2020 року. 
Погодившись пройти обстеження на місці зупинки транспортного засобу, при виборі декількох одноразових трубок для продування  приладу, ОСОБА_2 почав вимагати від поліцейського продувати трубку, витягти сертифікат про проходження повірки приладом з файлу, а потім відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Так повторювалось кілька разів, навіть свідки не витримали, та зробили водію зауваження, про необхідність відповідальності за свої вчинки.
Після цього, водій  ОСОБА_1 був доставлений до Козелецької центральної районної лікарні, де 14.11.2019 о 06 год. 50 хв. був проведений його медичний  огляд  лікарем наркологом  лікарні та складений висновок про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1   як і на місці зупинки транспортного засобу продовжував стверджувати про порушення його прав, небажання проходити обстеження з допомогою приладу та здавати зразки біологічного середовища. 
Поведінка водія ОСОБА_1 у лікарні була ще більш зверхньою ніж на пропускному пункті поліцейських. В той час, коли поліцейським оголошувався зміст протоколу та зачитувались права особи, водій навіть не намагався слухати, а вів свою окрему розмову.
Направлення на медичний огляд водія як правило залишається у лікаря, який проводить огляд. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, таке направлення є підставою для проведення медичного  огляду у лікувальному закладі. 
Пункт 6 розділу І Інструкції не містить обов`язкового проведення огляду водія на стан  сп`яніння  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ, а потім  лікарем закладу охорони здоров`я. Навпаки, огляд може бути проведений на місці зупинки транспортного засобу або лікарем закладу охорони здоров`я, а також не виключається проведення медичного огляду після проведення огляду водія поліцейським для перевірки  достовірності одержаних даних.
Твердження адвоката про розбіжності номеру висновку лікаря у протоколі (119) та у самому висновку (118) не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду. У протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку значиться один номер 118, при цьому жодних виправлень у протоколі виявлено не було.
Про те, що ОСОБА_1   перебував у стані алкогольного сп`яніння свідчить і той факт, що він був відсторонений від керування транспортним засобом, який був залишений на узбіччі, від водія відібрана розписка(а.с. 7).
Пункт 2.9 «а» Правил  дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Невиконання названого пункту Правил,  у даному випадку, утворює склад  правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130  КУпАП.
Огляд у закладі охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння був проведений лікарем, фахівцем в своїй галузі. Розділ ІІІ Інструкції не вимагає проведення лабораторних досліджень та застосування технічних засобів при визначенні стану алкогольного  сп`яніння, на відміну від стану наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Зовнішній фізичний стан водія, запах алкоголю, разом з його поведінкою дозволяли лікарю зробити   висновок про стан сп`яніння. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, чого у поведінці ОСОБА_1 , який керував джерелом підвищеної небезпеки і як водій повинен був пройти медичне обстеження, не вбачається. Він зловживав своїми правами і відверто не виконував обов`язків водія.
При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму  вини, і з урахуванням усіх встановлених обставин, обрав правильну міру відповідальності,  з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.  33,  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката  Приходька О. М. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від           15 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130  КУпАП, без змін.     

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець