Ухвала
іменем України
10 лютого 2020 року  
м. Київ
справа № 682/824/18
провадження № 51-1685 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  	
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Славутського міськрайонного суду                 Хмельницької області від 16 травня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 25 вересня 2019 року.
Оскаржені судові рішення
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , 
засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі – КК), і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі частини 1 статті 71 КК до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Славутського міськрайонного суду від 12 лютого 2016 року, і остаточно призначено покарання на строк 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
2. Суд визнав доведеними такі обставини:
16 січня 2018 року близько 12:50 ОСОБА_5 незаконно збув легендованій особі під псевдонімом « ОСОБА_6 » за 650 грн наркотичний засіб метадон масою 0,045 г, який незаконно придбав у невстановленої особи та зберігав з метою збуту за місцем свого проживання.
17 січня 2018 року о 14:14 ОСОБА_5 збув легендованій особі за 660 грн наркотичний засіб метадон масою 0,06358 г, який незаконно придбав у невстановленої особи та зберігав з метою збуту за місцем свого проживання.
29 січня 2018 року близько 19:30 ОСОБА_5 зателефонував легендованій особі та вказав, де, сплативши на платіжну картку 656 грн 20 коп, можна забрати наркотичний засіб метадон масою 0,09308 г, який він раніше придбав у невстановленої особи та зберігав з метою збуту за місцем свого проживання.
29 січня 2018 року в ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено наркотичний засіб метадоном масою 0,8532 г, який він придбав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.
Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі 
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на пункти 1, 2 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.  
4.  Захисник вважає, що:
–  суд першої інстанції не взяв до уваги показання засудженого, який показав, що збуту наркотичних засобів не здійснював, а зберігав наркотичні засоби для власного вживання;
– наданий відеозапис контролю за вчиненням злочину неякісний, а тому є неналежним доказом;
– докази свідчать про провокацію з боку легендованої особи, оскільки та перша виходила на зв`язок.
Оцінка Суду
5.  Перевіривши доводи захисника у касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
6.  Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судових рішень суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412–414 цього ж Кодексу.
7.  У скарзі захисник наводить доводи, що за своїм змістом стосуються оцінки судом першої інстанції досліджених ним доказів. Зокрема, Суд зазначає, що відеозаписи, надані стороною обвинувачення, є належними доказами у значенні статті 85 КПК. Оцінка достовірності цього доказу, враховуючи, у тому числі, якість зображення, не належить до компетенції касаційного суду. 
8.  Посилання захисника лише на той факт, що легендована особа перша телефонувала засудженому, не доводить наявності провокації злочину, враховуючи, зокрема, неодноразові факти збуту наркотичного засобу. 
9.  Суд також не вбачає порушення процесуального закону у тому, що суд першої інстанції не взяв до уваги версію засудженого, вважаючи її спростованою доказами, наданими стороною обвинувачення. 
10. Отже Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо істотного порушення судами попередніх інстанцій вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
З огляду на викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 25 вересня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:

 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                            ОСОБА_3