ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р. 	Справа № 820/2614/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Любчич Л.В.
суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. 
за участю секретаря судового засідання  Медяник А.О. 
представника позивача Сукачов В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019, суддя  Бадюков Ю.В.,  61022, майдан Свободи, 6, Харків, повний текст складено 03.09.19 по справі № 820/2614/18
за позовом ОСОБА_1  
до Державного реєстратора відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Калініної Людмили Миколаївни третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЮР-АЛКОМ" 
про визнання незаконним рішення та дій, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Калініної Людмили Миколаївни (далі –відповідач, державний реєстратор Калініна Л.М.), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЮР-АЛКОМ" (далі – ТОВ "Юридична компанія "ЮР-АЛКОМ"), в якому просила суд: 
1. визнати незаконними рішення та дії державного реєстратора Калініной Л.М., щодо незаконної, самовільної та безпідставної відміни 17.10.2016 нібито помилкової операції від 15.07.2016, індексний номер рішення 30485975, про припинення права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. “А-2”; літ. “Б-1”; літ. “В-1”; літ. “Г-1”, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі скасування постановою Вищого Господарського суду України від 27.01.2010 рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2008 по справі № 38/291-08, за яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. “А- 2”; літ. “Б-1”; літ. “В-1”; літ. “Г-1”, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
2. скасувати незаконне, самовільне та безпідставне рішення державного реєстратора Калініной Л.М. щодо відміни 17.10.2016 рішення, реєстраційний номер заяви 17403181 від 24.06.2016, індексний номер рішення 30485975 про припинення права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. “А-2”; літ. “Б-1”; літ. “В-1”; літ. “Г-1”, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі скасування постановою Вищого Господарського суду України від 27.01.2010 Рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2008 по справі № 38/291-08, за яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. “А-2”; літ. “Б-1”; літ. “В-1”; літ. “Г-1”, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
3. поновити у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення державного реєстратора Калініной Л.М., реєстраційний номер заяви 17403181 від 24.06.2016, індексний номер рішення 30485975, про припинення права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. “А-2”; літ. “Б-1”; літ. “В-1”; літ. “Г-1”, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі скасування постановою Вищого Господарського суду України від 27.01.2010 Рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2008 по справі № 38/291-08, за яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. “А-2”; літ. “Б-1”; літ. “В- 1”; літ. “Г-1”, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 відмовлено у задоволенні позову.
Не погодившись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що в порушення ст. 3, 10, 20, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952, державний реєстратор Калініна Л.М. незаконно та безпідставно, без наявності відповідної заяви власника чи іношого правонабувача про поновлення права власності та внесення цих даних, поновила у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно та внесла до Державного реєстру прав відомості про права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме спірні нежитлові будівлі.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2019 відкрито провадження по справі та ухвалою колегії суддів від 07.11.2019 закінчено підготовку до розгляду та призначено справу у відкритому судовому засіданні.
Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу.
До суду апеляційної інстанції повернулося поштове відправлення із повісткою від адресата: ТОВ "Юридична компанія "ЮР-АЛКОМ", з відміткою: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, що в силу ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень ч.2 ст.313 КАС України справа розглянута без участі відповідача та третьої особи.
В судовому засіданні представником позивача подано клопотання про витребування для огляду в судовому засіданні реєстраційної справ 973301463101, у зв`язку з чим просив продовжити строк розгляду справи на 15 днів. 
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 задоволено клопотання задоволено клопотання представника позивача, продовжено строк розгляду справи на 15 днів, зобов`язано відповідача надати до суду належним чином завірену копію реєстраційної справи 973301463101. 
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.
13 червня 2006 року за участю позивача як сторони правочину було укладено договір №1 дольової участі у будівництві об`єкта нерухомого майна за адресою: місто Харків вул. Гв. Широнінців (територія парка Перемоги).
Згідно з іпотечним договором №3-32/07-ФО від 26.04.2007 позивачем було передано в іпотеку об`єкт незавершеного будівництва за адресою: місто Харків вул. Гв. Широнінців (територія парка Перемоги).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.09.2008 по справі №38/291-08 за позивачем визнано право власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. "А-2", загальною площею 1.383, 1 кв.м.; літ. "Б-1", загальною площею 103,2 кв. м.; літ. "В-1", загальною площею 70,5 кв.м.; літ. "Г-1" загальною площею 36,0 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 4.
Рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2008 по справі № 38/291-08 було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2010, але без вказівки про припинення права власності. 
Згідно матеріалів адміністративної справи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні наступні записи:
- 26.04.2007 -  проведено реєстраційну дію відносно вказаного майна за договором про внесення змін № 4 до іпотечного договору №3-32/07-ФО від 26.04.2007;
- 08.02.2010 було проведено реєстраційну дію відносно вказаного майна за іпотечним договором №3-32/07-ФО від 26.04.2007 ;
- 24.06.2016 державним реєстратором Калініною Л.М. проведено реєстраційну дію з реєстрації права приватної власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. "А-2", загальною площею 1.383, 1 кв.м.; літ. "Б-1", загальною площею 103,2 кв. м.; літ. "В-1", загальною площею 70,5 кв.м.; літ. "Г-1" загальною площею 36,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 02.09.2008 по справі №38/291-08;
- 15.05.2016 державним реєстратором Калініною Л.М. на підставі заяви № 17402973, прийнято рішення №  30484697 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) на підставі заяви від 24.06.2016;
- 15.07.2016 на підставі заяви № 17403181, прийнято рішення № 30485975 про припинення права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно – нежитлові будівлі: літ. «А-«; літ. «Б-1»; літ. «В-1»; літ. «Г-1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .          
17 жовтня 2016 року відмінено помилкову операцію (припинення права власності за ОСОБА_1 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2008), що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом.          У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи, згідно з якими 1) 24.06.2016 було проведено реєстраційну дію з реєстрації права власності на назване майно на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 02.09.2008 по справі №38/291-08; 2) 26.04.2007 було проведено реєстраційну дію відносно вказаного майна за іпотечним договором №3-32/07-ФО від 26.04.2007; 3) 08.02.2010 було проведено реєстраційну дію відносно вказаного майна за іпотечним договором №3-32/07-ФО від 26.04.2007.           Приймаючи рішення по суті суд першої інстанції виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (ч. 1 ст. 4 КАС України).
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав унормовані Законом України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004.
Згідно з п. 1, 2 ст. 10 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; нотаріус.
Колегія суддів зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 по справі № 826/19433/16.
Під час судового розгляду встановлено, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку з виникненням та припиненням права власності позивача на спірне нерухоме майно, а також у зв`язку з реалізацією іпотечного договору №3-32/07-ФО від 26.04.2007.
З огляду на наведене вище, вимоги позивача щодо скасування рішень, дій державного реєстратора про припинення права власності позивача на нерухоме майно та поновлення рішення державного реєстратора про припинення права власності позивача  на нерухоме майно є способом захисту цивільних прав та інтересів позивача.
Враховуючи предмет спору, а також права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду з даним позовом, висновки про те, що державний реєстратор є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, не доводить публічно-правовий характер останніх, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Разом з тим, суд зауважує, що в даному випадку суд не позбавляє права позивача на доступ до правосуддя, а лише вказує на правильний спосіб захисту його порушених прав.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи те, що даний спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів та посадових осіб місцевого самоврядування, відтак відсутні підстави для розгляду справи у порядку адміністративного судочинства.
Оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, всі ніші доводи учасників справи по суті спору судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються.
Також колегія судді зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Враховуючи встановлені обставини у справі, а також приписи ч. 1 ст. 19 ЦПК України, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства, тому ухвалене судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України .       
Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.      
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року по справі № 820/2614/18 скасувати.
Провадження по справі № 820/2614/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Калініної Людмили Миколаївни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЮР-АЛКОМ" про визнання незаконним рішення та дій, зобов`язання вчинити певні дії закрити.
Роз`яснити, що зазначений спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Постанова складена в повному обсязі  23.01.2020