УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №1540/4498/18
адміністративне провадження №К/9901/36754/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦІНФРМ БЕЗПЕКА» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В :
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення  Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 17.08.2018 № 0035491415, № 0035481415.
Відповідач оскаржив це рішення, подавши апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції ухвалою від 17.12.2018 залишив без руху у зв`язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги, а ухвалою від 15.01.2019 повернув апеляційну скаргу.
11.11.2019 відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 апеляційна скарга  залишена без руху як така, що подана з порушенням вимог статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України (пропущений строк на апеляційне оскарження, а клопотання про поновлення цього строку визнано необґрунтованим; до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору). Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано протягом десяти днів з дня вручення її копії усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення, якщо вони є та надати документ про сплату судового збору.
На адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання  від  Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, обґрунтоване фінансовими труднощами та тривалістю процедури отримання необхідної суми на сплату судового збору, однак клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідачем не надано.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на підставі пункту 4 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019, у якій просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи довід в касаційній скарзі, що строк на звернення з апеляційною скаргою був пропущений з поважних причин, відповідач посилається на відсутність можливості сплатити судовий збір через недостатність бюджетного фінансування відповідних видатків та блокування рахунків відповідача.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Пунктом 1 частини 2 цієї статті встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху  у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).
Підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження згідно з ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 слугувало те, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а відповідач не вказав обставин, які могли б бути підставою для поновлення цього строку. В установлений в ухвалі від 18.11.2019 строк не повідомив суд апеляційної інстанції щодо наявності підстав для поновлення строку. 
Доводи відповідача щодо наявності підстав для поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою обґрунтовано були відхилені судом апеляційної інстанції, оскільки обставини, на які посилається відповідач, як на підставу для поновлення процесуального строку, стосуються його адміністративно-організаційної діяльності. Будь-які обставини, які пов`язані з цією діяльністю, в тому числі, й ті, що негативно впливають на її ефективність, не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму "послаблення" у відносинах, які прямо чи опосередковано стосуються особи без такого статусу. До таких обставин відносяться, зокрема обставини, що створюють труднощі у сплаті судового збору. Ці обставини не надають права суб`єкту владних повноважень у довільний час після спливу встановленого законом строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.
У касаційній скарзі відповідач не наводить доводів на спростування вище наведених обставин, встановлених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019, а тому доводи відповідача про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права є необґрунтованими.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом другим частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................
Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду