УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/5757/19 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я. 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року 

   Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Пашинської А.П., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 листопада 2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дружбівка Коростенського р-ну Житомирської області, громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , не працює, 
в с т а н о в и л а:
Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1    384,20 грн. судового збору.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 27.10.2019 року о 05-50 год. в м.Коростень по вул. Грушевського, 5, керував транспортним засобом автомобілем марки Hyundai Santa Fe, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук) , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що ним дійсно 15.11.2019 року було подано заяву про перенесення розгляду справи - за сімейними обставинами та необхідністю отримання правової допомоги. В цій заяві клопотав про направлення усієї кореспонденції на адресу його фактичного перебування, к саме: АДРЕСА_3 , оскільки в м. Коростень перебуває тимчасово, сам фактично проживає у Сімферопольському районі у с.Партизанське. Жодної кореспонденції про час та день розгляду справи - другого судового засідання ні він, ні його рідні не отримували. Повідомив суд про свої засоби зв`язку: номер мобільного телефону та фактичну адресу перебування у м.Коростені. Однак ні повістки за фактичною адресою перебування у м.Коростені, ні смс-повідомлення, жодного повідомлення у будь -якій формі про день і час другого судового засідання я не отримував. Таким чином, йому не було надано можливості скористатись своїми правами, визначеними Конституцією та КУпАП, в тому числі щодо виклику свідків, витребування доказів.  Додатково апелянт вказує, що протокол відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП містить недоліки, про які вказав у поданому клопотанні до суду про направлення адміністративних матеріалів на доопрацювання, приведення їх у відповідність до ст. 256 КУпАП. Вказаного порушення не вчинював та не знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Суд першої інстанції завчасно, без з`ясування всіх обставин справи визнав його винуватість і безпідставно притягнув до відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, якої не було. Про наявність рішення суду дізнався 06.12.2019 року, зателефонувавши до канцелярії суду.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його захисник Пашинська А.П. апеляційну скаргу та її вимоги підтримали з викладених в ній мотивів, надали пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги. 
Свідок ОСОБА_2 , яка є сестрою ОСОБА_1 та допитана апеляційним судом, пояснила, що її брат не випиває. 26.10.2019 року у них з братом помер батько. Приїхала знайома брата – ОСОБА_3 , яка є онкохворою. О 5 ранку 27.10.2019 року їх розбудила ОСОБА_3 , сказала, що їй погано, їй потрібно поїхати додому за ліками. Поїхали завозити ОСОБА_3 Біля м.Коростення їх зупинили працівники поліції, запропонували брату подихати в трубку. Брат відмовився, бо хотів проїхати до медичного закладу, оскільки не довіряв трубці, але спочатку потрібно було довезти ОСОБА_3 . Його запросили до автомобіля працівників поліції. Чекали його 10-15хв. Він повернувся, сказав, що підписав, оскільки хотів їхати до лікарні, але треба було везти ОСОБА_3 , а з поліцейськими була перепалка, до лікарні везти його відмовилися. Додатково свідок пояснила, що автомобіль в них не забирали. Чула, що брат не відмовлявся від медичного закладу, просто просив його дочекатися. Автомобіль поліцейських був за 10 метрів, що там відбувалося не бачила, на обставини, що там відбувалися, уваги не звертала.
За клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом неодноразово викликався свідок ОСОБА_3 для її допиту щодо обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, вказаний свідок з об`єктивних причин не зміг з`явитися в судові засідання апеляційного суду та надіслала відповідні заяви, зокрема і щодо обставин інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.ю130 КУпАП.
Не з`явились до апеляційного суду і свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 – ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . При цьому, свідок ОСОБА_4 надіслав апеляційному суду пояснення з приводу обставин інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та його письмових пояснень, відбраних працівниками поліції та долучених до протокола.
Заслухавши доводи та пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи, отримані письмові пояснення свідків, надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.
Так визнаючи ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, суд послався на матеріали адміністративної справи щодо останнього за ч.1 ст.130 КУпАП, ухваливши своє рішення на наявних в матеріалах справи письмових доказах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме протоколі, письмових поясненнях свідків, а також в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без самого ОСОБА_1 , не маючи даних про його належне повідомлення у відповідності до положень ст. 277-2 КУпАП, та не заслухавши таким чином його пояснень та доводів , що потягло порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.
Згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Так з матеріалів справи вбачається, що судові засідання у справі призначались на 19.11.2019 року та 28.11.2019 року. При цьому ОСОБА_1 15.11.2019 року було подано до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із сімейними обставинами, а також необхідністю часу для отримання правової допомоги адвоката (а.с.7). Також ОСОБА_1 на електронну адресу суду 27.11.2019 було направлено клопотання (з додатками) про направлення адміністративного протоколу на доопрацювання до Коростенськеого ВП ГУНП в Житомирській області та повідомлення його про час та місце судового розгляду справи за телефоном шляхом смс-повідомлень, яке було отримано судом 27.11.2019 (а.с.9-12). При цьому, суд першої інстанції без належних доказів про повідомлення ОСОБА_1 про дату судового засідання розглянув справу відносно нього 28.11.2019 року та прийняв рішення про визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП. Апеляційний суд звертає увагу, що на а.с.15 міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та конверт з судовою повісткою, адресовані ОСОБА_1 , які повернулися до суду з відміткою повернення «інші причини». Тобто, фактично судом першої інстанції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП. 
Зазначені обставини вже самі по собі свідчать про незаконність оскарженої постанови суду та необхідність її скасування. 
Разом з тим в результаті апеляційного перегляду постанови суду також встановлено помилковість висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення по суті з огляду на наступні обставини.
Так дійсно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №377543 від 27.10.2019 року (а.с.3) вбачається, що ОСОБА_1 27.10.2019 року о 05-50 год. в м.Коростень по вул. Грушевського, 5, керував транспортним засобом автомобілем марки Hyundai Santa Fe, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук) , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП.
При цьому відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с.4), які долучені до протоколу, останній був запрошений працівниками поліції як свідок, в присутності якого водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому порядку, на що останній категорично відмовився. 
Згідно письмових пояснень свідка та ОСОБА_6  (а.с.5), які також долучені до протоколу, останній був запрошений працівниками поліції як свідок, в присутності якого  ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в Коростенському МР ТМО, на що останній відмовився в присутності двох свідків.
Разом з тим, ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду категорично заперечував факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та наявності в нього на час зупинки ознак такого сп`яніння, зазначаючи причиною відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки саме те, що не довіряє приладу «Драгер», а також вказуючи на наполягання проведення огляду в медичному закладі, в чому працівниками поліції йому було відмовлено.
З метою перевірки таких пояснень як ОСОБА_1 , так і письмових пояснень свідків апеляційним судом була допитана свідок ОСОБА_2 , яка надала пояснення, наведені вище в постанові. 
В письмових поясненнях, надісланих апеляційному суду, свідок ОСОБА_3 вказала, що ОСОБА_1 27.10.2019 року не був в стані алкогольного сп`яніння, коли транспортував її до місця проживання за ліками, та не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
В надісланих апеляційному суду письмових поясненнях свідок ОСОБА_4 зазначив, що 27.10.2019 року близько 6 години ранку на вимогу інспектора поліції написав пояснення та підписав документи з приводу того, що водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінння. Щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння через прибори поліцейського він, свідок, підписав документи. Але про те, що поліцейський пропонував водієві проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, він нічого не чув, про що далі говорили поліцейський та водій, не чув. Ознак алкогольного сп`яніння у водія не бачив. Таким чином свої письмові пояснення, надані працівникам поліції він підтримав частково.
Аналізуючи такі пояснення свідка ОСОБА_4 , надані апеляційному суду, апеляційний суд приходить до висновку, що вони підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та не суперечать поясненням самолго ОСОБА_1 , та в сукупності з зазначеними поясненями спростовують письмові пояснення іншого свідка – ОСОБА_6 щодо відмови ОСОБА_1 від медичного огляду в медичній установі.
При цьому, у зв`язку неявкою свідка ОСОБА_6 з невідомих причин до суду апеляційної інстанції на неодноразові виклики, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити його письмові пояснення під час апеляційного провадження шляхом його безпосереднього допиту.
Вказані пояснення свідків  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , надані безпосередньо апеляційному суду, в повному обсязі підтверджують доводи та пояснення апелянта які судом першої інстанції не були встановлені та оцінені.
Разом з тим, з письмових пояснень свідків, долучених до протоколу, не вбачається, що вони були свідками такого керування та зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, як не вбачається і того, що в нього були ознаки алкогольного сп`яніння.
При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що порядок огляду водія на стан сп`яніння передбачений положеннями ст. 266 КУпАП, згідно яких такий огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного…сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому положення зазначених нормативних актів передбачають обов`язкове встановлення працівниками поліції у водія ознак алкогольного сп`яніння.
З наналізу зазначених норм та  наведених вище доказів і обставин справи вбачається, що  про керування  ОСОБА_1  автомобілем марки Hyundai Santa Fe,  н.з.  НОМЕР_1 , по вул. Грушевського, 5 в м.Коростень з ознаками алкогольного сп`яніння йдеться лише в протоколі про адміністративне правопорушення. 
При цьому з усіх досліджених апеляційним судом доказів слідує, що ОСОБА_1 наполягав на проведені огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а не відмовлявся від проведення освідування взагалі.
Таким чином, аналізуючи наведені вище обставини та положення закону, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами, як того вимагають положення ст.ст. 251, 252 КУпАП, а висновки суду щодо цього, здійснені без врахування його заперечень, є помилковими. 
На підставі наведеного апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає задоволенню, оскаржувана постанова Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 листопада 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – скасуванню, а провадження по справі - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Керуючись ст. ст.285 ,294 КУпАП, апеляційний суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 листопада 2019 року відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: