Постанова
Іменем України
 
06 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 241/574/17
провадження № 61-7672св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1,
представник позивача - ОСОБА_2,
відповідач - ОСОБА_3,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Биліни Т. І., Мальцевої Є. Є., Принцевської В. П.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті                           ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 право власності на будинок АДРЕСА_1
Позовна заява мотивована тим, що зазначений будинок з 1984 року належав на праві власності її бабусі ОСОБА_5 яка померла у 1997 році і за життя заповіла цей будинок її батьку ОСОБА_4 та її рідній тітці ОСОБА_6 однак свідоцтва про право на спадщину на будинок не було видано. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 вона звернулася до Першотравневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У травні 2017 року через представника вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, проте отримала постанову Першотравневої державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю спадкової справи та неможливості встановити коло спадкоємців. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року у складі судді Демочко Д. О. у позові відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за відсутності спадкової справи суд позбавлений          можливості встановити коло спадкоємців, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.  
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_4  на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 не був зареєстрований та не проживав у спірному будинку, тому не вступив в управління (володіння) спадковим майном; у справі не надано доказів на підтвердження того, що батько позивача за життя звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті бабусі позивача.  
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 оскаржує лише ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2017 року, тому рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року судом касаційної інстанції не переглядається.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 відповідно до статті 549 ЦК Української РСР (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини у 1997 році), оскільки проживав зі спадкодавцем за однією адресою. Суд позбавив позивача доступу до правосуддя, чим порушив її права як спадкоємця після смерті батька.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності від 10 листопада 1984 року № НОМЕР_1 належав житловий будинок АДРЕСА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, за життя 04 липня 1991 року склала заповіт на зазначений будинок на ім'я ОСОБА_4 та                        ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер.
Постановою Першотравневої державної нотаріальної контори Донецької області від 24 травня 2017 року № 257/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами першою і другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до положень статті 548 ЦК Української РСР (який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.
Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 
Відповідно до частини першої статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юсту України від 14 червня 1994 року № 18/5 (чинної станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року) доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу,  виконавчого комітету  місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно  спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались   податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про   сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис                               у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець   був  постійно  прописаний  в  спадковому  будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що   підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.
Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_4 на момент смерті                           ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 не проживав у будинку АДРЕСА_1
Також у справі відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_4 за життя подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України (аналогічні положення містяться у статтях 12, 60 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій (далі - ЦПК України 2004 року), обов'язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України, покладається на кожну із сторін.
Статтею 76 ЦПК України (аналогічні положення містяться у статті 57 ЦПК України 2004 року) передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Виникнення у ОСОБА_1 права на спадкування будинку (його частини) відповідно до статті 1223 ЦК України напряму залежить від того, чи спадкував ОСОБА_4 за життя таке майно після смерті ОСОБА_5
Судом апеляційної інстанції відмовлено у позові за відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_5 шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном чи подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 
Обставина, на яку посилається ОСОБА_1 у касаційній скарзі, стосується вступу за життя ОСОБА_4 в управління або володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_5
Надання ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції акту від 05 листопада                 2017 року про проживання ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_5 без реєстрації місця проживання у будинку АДРЕСА_1 отриманого після постановлення ухвали Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня                   2017 року, є неприйнятним, оскільки Верховний Суд у силу статті 400 ЦПК України не вправі досліджувати нові докази та переоцінювати обставини справи. 
Доводи касаційної скарги щодо обмежень у доступі до правосуддя, є безпідставними, оскільки справа розглядалася по суті судами першої і апеляційної інстанцій та ОСОБА_1 мала обов'язок доведення обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог щодо вступу її батька в управління або володіння спадковим майном. У такому разі позивач реалізувала своє право, гарантоване статтею 55 Конституції України. 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Донецької області від                    25 жовтня 2017 року  - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                                                        С. Ю. Мартєв 
                                                                                                                         
                                                                                                                                     А. А. Калараш
 
                                                                                                                                     Є. В. Петров