ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10514/19                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 березня 2020 року                                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судд                              Файдюка В.В.
суддів:                                                  Мєзєнцева Є.І.
                                                            Чаку Є.В.
При секретарі:                              Марчук О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агророзквіт" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агророзквіт" до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агророзквіт» (далі - позивач, ТОВ «Агророзквіт») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Житомирської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просить визнати дії Житомирської митниці ДФС, які призвели до затримки розмитнення товару Товариства з обмеженою відповідальністю «Агророзквіт» за митною декларацією ІМ 40 ТН №UA101020/2018/022711, протиправними.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товар, який був заявлений до митного оформлення згідно тимчасових декларацій не підпадає під жодну із заборон. При цьому, на думку позивача, відсутні підстави, відповідно до яких строк, зазначений у частині 1 статті 255 Митного кодексу України, може бути перевищений на час виконання передбачених частиною 2 статті 255 цієї ж статті відповідних формальностей.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року даний позов залишено без задоволення.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що наявність обставин, передбачених п.1 ч.2 статті 255 Митного кодексу України, які передбачають можливість перевищення часу, зазначеного у ч.1 цієї статті, на час виконання відповідних формальностей, спростовує доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо перевищення часу митного оформлення заявленого товару, адже відповідачем здійснювались формальності та заходи митного контролю, що нівелює твердження позивача про порушення строків митного оформлення товару відповідачем.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що уповноваженою особою декларанта була подана тимчасова митна декларація за встановленою формою, з всіма необхідними відомостями та документами згідно вимог чинного законодавства, тому Житомирська митниця ДФС була зобовязана розмитнити її в строк. Тобто, були відсутні підстави, відповідно до яких строк, зазначений у ч.2 статті 255 Митного кодексу України, може бути перевищений на час виконання будь-яких митних формальностей, адже позивачем були подані всі необхідні документи.
У відзиві на скаргу Житомирська митниця ДФС повідомила, що відповідачем не було допущено протиправних дій під час митного оформлення товару за митною декларацією №UA101020/2018/022711, оскільки вказані дії проводились митницею в рамках виконання процедур митного контролю. 
Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30 листопада 2018 року на станції Калій ІІІ, Республіка Білорусь на виконання вимог зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №ВК/AR-2018/01 від 30 січня 2018 року та додаткової угоди №9 від 31 жовтня 2018 року було відвантажено партію товару (азотно-форфорно-калійних комплексних добрив) в кількості 192 мт/3 напіввагони та відправлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агророзквіт».
Після прибуття на станцію митного посту «Коростень» даного товару останній було заявлено до митного розмитнення 14 листопада 2018 року уповноваженою особою декларанта Товариства «PST Україна» на підставі договору доручення №2/17 від 30 березня 2017 року та доповнення до нього від 02 січня 2018 року.
14 грудня 2018 року подано митну декларацію 40 ТН №UA101020/2018/022711, до якої декларантом додано документи, що підтверджують якість, країну походження та ціну товару, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №ВК/AR-2018/01 від 30 січня 2018 року та додаткову угоду №9 від 31 жовтня 2018 року до договору (контракту) від 27 листопада 2018 року №1к; рахунки-фактури від 10 грудня 2018 року №3729, №3732, №3733; накладні від 12 грудня 2018 року №22062510, №22062509, №22062511; сертифікати про проходження товару від 10 грудня 2018 року №BYUA8108069524, №BYUA8108069525, №BYUA8108069526; сертифікати якості Відкритого акціонерного товариства «Беларуськалий» на товар від 09 грудня 2018 року №67, №70, №71; акт експертизи походження товарів від 26 грудня 2017 року №8/1204-2; посвідчення Міністерства екології та природних ресурсів України про державну реєстрацію препарату серії А №04726 .
Під час здійснення митних формальностей відповідно до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року, згідно даних АСМО «Інспектор» по ЕМД №UA101020/2018/022711 визначені наступні форми митного контролю:
- 205-1 проведення митного огляду з метою перевірки відповідності відомостей, зазначений на упаковці, маркуванні товару, відомостям, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення;
- 905-3 взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТЗЕД;
- 911-1 забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки.
Зважаючи на згенеровані форми митного контролю та на підставі рішення начальника митного поста декларанту направлено повідомлення про надання товару для проведення митного огляду та відбору проб (зразків) із забезпеченням фотофіксації.
За результатами розгляду вказаного повідомлення декларант о 12:10 надіслав митному органу звернення про виконання митних формальностей поза місцем розташування товару.
При цьому, товар для здійснення необхідних митних формальностей пред`явлено декларантом о 14:45, огляд товару завершено о 15:40, про що вказано в акті митного огляду.
Внаслідок здійснення процедури «перевірка правильності визначення митної вартості» о 16:44 направлено повідомлення декларанту про надання додаткових документів.
Декларантом електронним повідомленням, яке було отримано 17 грудня 2018 року о 16:30, надано митному органу митну декларацію країни відправлення від 10 грудня 2018 року №06641/101218/0064922.
Крім того, у зв`язку із необхідністю ідентифікації та встановлення відповідності задекларованих товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик товару, визначальних для його класифікації згідно УКТЗЕД, 17 грудня 2018 року взяті проби товару та направлені на дослідження до Департаменту податкових та митних експертиз ДФС.
26 грудня 2018 року на адресу митного органу надійшов висновок Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 22 грудня 2018 року №142005702-0746 щодо дослідження аналогічного товару, виробництва ОАО «Беларуськалий», а також товару, направленого на дослідження за ЕМД №UA101020/2018/022711, та відповідності направлених проб товару хімічному складу, заявленому декларантом.
На підставі вказаних висновків прийнято рішення про випуск товарів за вказаною митною декларацією.
Проте, позивач, вважаючи, що дії митного органу призвели до затримки митного оформлення товару, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та нормами Митного кодексу України (далі по тексту - МК України)(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Правовими положеннями статті 7 МК України встановлений порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Відповідно до сттті 246 МК України метою митного оформлення визначено забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно статті 266 та ч.1 статті 318 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до порядку, встановленого МК України та сплатити митні платежі.
Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. 
Частиною 1 статті 255 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення товарів завершується протягом 4 годин з моменту пред`явлення митниці товарів та транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню.
При цьому, відповідно до ч.2 статті 255 МК України строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі:
1) виконання митних формальностей поза місцем розташування органу доходів і зборів  відповідно до статті 247 цього Кодексу;
2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару;
3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу;
4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини шостої цієї статті;
5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;
6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні;
7) призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу.
Відповідно до частини 5 статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
При цьогму, відповідно до ч.1 статті 336 МК України однією із форм митного контролю є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 МК України надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
Частиною 1 статті 337 МК України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 631 затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі по тексту - Порядок № 631).
Пунктами 1.3-1.4 Порядку №631 передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють митні формальності, передбачені цим Порядком, в зонах діяльності, визначених для таких органів доходів і зборів. Митні формальності, передбачені цим Порядком, виконуються за місцем розташування ПМО та/або спеціалізованого підрозділу, за винятком випадків, встановлених частиною 7 статті 247 Кодексу.
Виконання митних формальностей за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, визначено розділом IV Порядку №631 та включає в себе, зокрема: реєстрацію митної декларації; перевірку митної декларації; прийняття митної декларації для оформлення; оформлення митної декларації.
Відповідно до підпункту 4.5.4 пункта 4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення МД виконуються, зокрема, такі митні формальності як контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).
Так, під час здійснення митних формальностей відповідно до Порядку № 631, згідно даних АСМО «Інспектор» по ЕМД №UA101020/2018/022711 визначені наступні форми митного контролю:
- 205-1 проведення митного огляду з метою перевірки відповідності відомостей, зазначений на упаковці, маркуванні товару, відомостям, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення;
- 905-3 взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТЗЕД;
- 911-1 забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки.
Частиною 1 статті 320 Митного кодексу України визначено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.
Згідно ч.1 статті 356, ч.6 статті 365 МК України, взяття проб/зразків товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.
Взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів.
Відповідно до ч.7 статті 356 МК України, декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.
Згідно ч.3, 17 статті 356 МК України, проби (зразки) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо), беруться в мінімальній кількості у двох примірниках (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження.
Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 9 розділу 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 650, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).
Згідно ч. 8 статті 357 МК України, за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
За ч. 21 статті 356 МК України випуск товарів за тимчасовою декларацією до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) можливий в разі, якщо товари не підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що митний орган має право проводити дослідження поставленого товару, який визиває сумнів, а отже відповідачем правомірно вчинено дії по проведенню аналізу поставленого товару позивачем по митній декларації ІМ 40 ТН №UA101020/2018/022711.
Так, як вірно встанволено судом першої інстанції, на підставі згенерованих форм митного контролю та рішення начальника митного поста о 11:52  декларанту направлено повідомлення про надання товару для проведення митного огляду та відбору проб (зразків) із забезпеченням фотофіксації.
У відповідь на дане повідомлення декларант о 12:10 надіслав звернення про виконання митних формальностей органом доходів і зборів поза місцем розташування органу. При цьому, товар для здійснення необхідних митних формальностей пред`явлено декларантом о 14:45, а огляд товару завершено о 15:40, що підтверджується актом митного органу.
Тобто, в даному випадку мали місце обставини, передбачені п.1 ч.2 статті 255 Митного кодексу України, які передбачають можливість перевищення часу, зазначеного у частині першій цієї статті, на час виконання відповідних формальностей.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Агророзквіт» про визнання протиправними дій митного органу, які призвели до затримки розмитнення товару за митною декларацією ІМ 40 ТН №UA101020/2018/022711 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не порушено процедуру митного оформлення товару.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За наведеного, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.
Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агророзквіт" - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року - залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 03 березня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                    
                                                                                                    Є.В. Чаку