ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020                                                                                         Справа №  904/3508/19

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

    Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,          
суддів – Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,
при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на  рішення Господарського суду Дніпропетровської  області  від 12.11.2019  у справі №904/3508/19 
(суддя Ніколенко М.О., повне рішення складено 22.11.2019)
за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна", м. Дніпро 
про стягнення штрафу у розмірі 3 652 201грн 95 коп.

ВСТАНОВИВ:
- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у справі №904/3508/19 позов Акціонерного товариства (далі-АТ)"Укргазвидобування" задоволено частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Інтерпайп Україна" на користь позивача стягнуто штраф в сумі 1000000грн, в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 2652201грн 95коп. в позові відмовлено;
- приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування вимог по стягненню з відповідача штрафу в сумі 3652201грн 95коп. за відвантаження товару без отримання рознарядки доводяться представленими у справі матеріалами, з того, що розрахунок суми штрафу  відповідає вимогам чинного законодавства, а також з того, що позивач не поніс збитків внаслідок дій відповідача, розмір штрафу є надмірно великим порівняно із ступенем допущеного порушення та його наслідками, у зв"язку з чим, є можливим зменшити заявлений до стягнення штраф до 1000000грн;
- не погодившись з прийнятим рішенням, АТ"Укргазвидобування" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм матеріального права і на порушення ним норм процесуального права просить це рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача 2652201грн 95коп.;
- у поданій скарзі йдеться про подання відповідачем відзиву на позовну заяву з пропуском строку, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження у справі без доказів поважності причин такого пропуску, внаслідок чого, згідно з ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами, про те, що  клопотання відповідача про зменшення пені обґрунтовано матеріальними нормами, стосується зменшення предмету позову, є заявою по суті справи, а тому мало бути поданим разом з відзивом на позовну заяву, про те, що звертаючись з клопотанням про зменшення розміру штрафу, відповідач не надав доказів на його підтвердження, при розгляді клопотання господарським судом нівельовані узгоджені сторонами умови п.п.5.2, 7.5 договору поставки, що є неприпустимим в силу презумпції правомірності правочину, про те, що обов"язок постачальника (відповідача) на відвантаження товару прямо поставлено сторонами у залежність від обсягу товару в рознарядці, без якої відвантаження заборонено, умовами договору не покладено на покупця обов"язку відмовлятися від прийняття товару, про те, що порушення зобов"язання відповідачем є підставою для застосування господарських санкцій, сплата штрафу відноситься до звичайних комерційних ризиків сторін договору, про те, що при врахуванні обставин щодо  непонесення позивачем збитків господарським судом залишено  поза увагою, що на позивача не може бути перекладено тягар доказування обставин, на які посилається відповідач, а також про те, що господарським судом не спростовано доводи позивача щодо настання обов"язку відповідача сплатити штраф;
- відповідач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить  залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що поставив товар у строки та в обсягах, передбачених специфікацією до договору, позивач прийняв товар за відсутності рознарядки без будь-яких зауважень, оплатив вартість поставленого товару, внаслідок несвоєчасного надання рознарядок на відвантаження товару порушено право відповідача по своєчасному виконанню зобов"язань в частині поставки товару, на те, що  позивач зловживає своїм правом і несвоєчасно надає рознарядки на відвантаження товару, на те, що  відповідачем вживалися заходи по вирішенню спірної ситуації, на те, що  позивач не поніс ніяких збитків внаслідок поставки товару відповідачем, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували можливе погіршення фінансового стану чи ускладнення в господарській діяльності для кредитора, яке спричинено порушенням договору відповідачем, а також на те, що для забезпечення інтересів сторін суд  правомірно зменшив розмір штрафу.
Ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що  апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2019 ТОВ"Інтерпайп" (постачальником) та АТ "Укргазвидобування" (покупцем) укладено договір поставки №УГВ812/30-19, на підставі п.1.1 якого постачальник зобов"язався поставити покупцеві труби обсадні (далі-товар), зазначений у специфікації, а покупець – прийняти та оплатити такий товар.
П.1.2 договору встановлено, що найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару вказується у специфікаціях.
Згідно з п.5.1 договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до цього договору.
Відповідно до п.5.2 договору обсяг поставки товару (кожної партії товару) визначається в рознарядках покупця та узгоджується до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі ХІV даного договору.
В п.5.3 договору сторонами узгоджено, що датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.
Відповідно до п.6.3 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та специфікацією.
Згідно з п.7.5 договору за відвантаження товару без отримання рознарядки постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 10 процентів від суми товару, відвантаженого без рознарядки.
11.03.2019 представниками сторін підписана специфікація №1 до договору.
Відповідно до п.1 специфікації загальна вартість товару, що постачається складає 241414992грн.
П.3 специфікації визначено строки поставки товару: 70 процентів об"єму товару – 180 календарних днів з дати укладення договору, 30 процентів об"єму – 240 календарних днів з дати укладення договору.
Згідно з специфікацією №1 позивачем на адресу відповідача направлено рознарядку на відвантаження товару в березні-квітні 2019 року в кількості 67т, в червні 2019 року – 240т, що разом складає 307т товару.
Фактично відповідач відвантажив 980,210т, чим перевищив обсяг товару, зазначений у рознарядці на 637,210т.
Товар із перевищенням обумовленого у вказаній рознарядці обсягу відповідач відвантажив позивачу відповідно до накладних від 19.05.2019 №4651180, 4650180, від 20.05.2019 №4678180, 4679180, 4685180, 4677180, від 21.05.2019 №4669180, від 24.05.2019 №4769180 та від 31.05.2019 №4809180, 4835180, 4814180, 4834180, 4816180, 4815180 .
Отриманий товар прийнято позивачем без зауважень та заперечень, вартість товару оплачена позивачем.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов"язань за договором в частині перевищення обсягу товару, зазначеного у рознарядці на 673.210т, позивач просить стягнути з відповідача штраф в сумі 3652201грн 95коп.. Розмір штрафу визначено позивачем, виходячи з вартості відвантаженого без рознарядки товару по кожній накладній окремо з урахуванням встановленого договором його розміру.
В процесі розгляду справи господарським судом відповідачем подано клопотання про зменшення розміру нарахованого до стягнення штрафу на 90 процентів.
Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Враховуючи комплексний характер цивільно-правової відповідальності під співрозмірністю суми неустойки у результаті порушення зобов"язань, чинне законодавство допускає виплату кредитору такої компенсації його витрат, які будуть адекватними й співрозмірними з порушеним інтересом.
Законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій і дане питання вирішується господарським судом згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У даному випадку, при вирішенні питання по зменшенню штрафу господарським судом правильно враховані обставини щодо намагання відповідача під час поставки товару діяти добросовісно, маючи на меті виконання зобов"язань у строки, встановлені специфікацією до договору та задоволення потреб позивача, щодо фактичного виконання відповідачем зобов"язань за договором, але з перевищенням обсягу товару, замовленого у рознарядці, а також щодо відсутності у позивача збитків.
При цьому господарським судом цілком вірно враховані умови п.6.4.2 договору, згідно з яким постачальник має право на дострокову поставку товару за письмовим погодженням покупця і підписавши накладні та прийнявши товар позивач погодився прийняти від відповідача товар у більшому обсязі, ніж передбачено у рознарядці.
Визначальним для такого зменшення є також те, що розмір нарахованого позивачем штрафу є надміру великим порівняно із ступенем допущеного відповідачем порушення та його наслідками.
З огляду на викладене зменшення господарським судом штрафу, який підлягає стягненню з відповідача до 1000000грн є правомірним і таким, що відповідає фактичним обставинам справи.
У цьому зв"язку підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.
Доводи скаржника про ненадання відповідачем у встановлений строк відзиву на позовну заяву є необґрунтованими, оскільки відповідний строк було поновлено господарським судом за усним клопотанням відповідача, про що йдеться в ухвалі господарського суду від 15.10.2019.
Посилання скаржника на несвоєчасне звернення відповідача з клопотанням про зменшення штрафу колегією суддів не прийняті до уваги тому, що ст.161 Господарського процесуального кодексу України встановлено достатньо конкретний перелік заяв по суті справи, час подання яких визначається цим Кодексом або судом. Клопотання про зменшення штрафу до  такого переліку не належить.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку    обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та    не    спростовують висновків суду першої інстанції.

  Керуючись ст.269, 275, 276, 282 – 284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
  - рішення Господарського суду Дніпропетровської  області  від 12.11.2019  у справі №904/3508/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;
- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;
- повна постанова складена 25.02.2020 

Головуючий  суддя                                                                             І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                                     І.М.Кощеєв

Суддя                                                                                                     І.М.Подобєд