П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/3843/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Н.В.   
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
04 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Шидловського В.Б. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,
представника позивача: Парвадона С.М. 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна інтернешнл трейд" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна інтернешнл трейд" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2019 року  товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна інтернешнл трейд" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.
В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
В силу положень ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.   
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за даної явки учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля "MAN", моделі "TGS 18.400", реєстраційний номер: НОМЕР_1 та причепу марки "STAS”, моделі "Sз", реєстраційний номер: НОМЕР_2 , які належать ТОВ "Фортуна інтернешнл трейд". 
Після проведеного габаритно-вагового контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 035616, в якому зафіксовано нормативно допустиме осьове навантаження на одну (другу від передньої осі) вісь (нормативно допустиме навантаження на другу вісь: 11 т., фактичне: 13,05 т.). 
Водночас, в цьому ж акті зазначено, що нормативно допустима маса автомобіля становить 44,0 т., а фактична маса автомобіля 43,15 т. Тобто, автомобіль фактично був недовантажений до нормативно допустимої ваги. Крім того, позивач вказує, що при проведенні зважування посадовими особами відповідача на вимогу водія не було надано свідоцтво про проведення метрологічної повірки на ваги, а саме зважування транспортного засобу відбулось за відсутності затвердженої Методики визначення фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу. 31.10.2019 посадовими особами органу Управління складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 044844 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 965, яким нараховано до сплати 604,26 євро. 
Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржений розрахунок не є рішенням (індивідуальним актом) суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а тому він не може бути предметом спору.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа – це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір – це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.
За змістом частини п`ятої статті 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.
Як зазначалось, у спірних відносинах відповідач, відповідно до наданих йому повноважень обмежуються виключно організацією пунктів габаритно-вагового контролю, безпосереднім здійсненням відповідних вимірів та складанням актів, довідок, розрахунків за результатами таких вимірів. При цьому габаритно-ваговий контроль параметрів транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться у пунктах габаритно-вагового контролю спільно працівниками державної автомобільної інспекції та дорожніх підприємств.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач по справі в даному випадку не є органом державної влади або його посадовою чи службовою особою, не наділений жодними делегованими повноваженнями будь-якого органу державної влади. Натомість відповідач є уповноваженим Укравтодором дорожніми підприємствами по здійсненню габаритно-вагового контролю транспортних засобів. При цьому їх повноваження обмежуються виключно організацією пунктів габаритно-вагового контролю, безпосереднім здійсненням відповідних вимірів та складанням актів, довідок, розрахунків за результатами таких вимірів.
При цьому габаритно-ваговий контроль параметрів транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться у пунктах габаритно-вагового контролю спільно працівниками державної автомобільної інспекції та дорожніх підприємств.
Окрім того, розрахунок плати за проїзд сам по собі не спричиняє виникнення будь-яких прав та обов`язків осіб чи суб`єктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, а тому суд вважає, що він не може бути предметом спору в суді оскільки цей документ не має обов`язкового характеру, а викладені в ньому обставини можуть бути враховані керівником відповідного органу при застосуванні відповідних заходів.
Таким чином, вищезазначений розрахунок носить інформаційний характер, не є правовим актом індивідуальної дії та відповідно не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків у позивача, а тому справа про визнання його протиправним та скасування не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Крім того, у постанові від 30.01.2019 року у справі № 803/3/18 Велика Палата Верховного Суду, а також у постановах від 12.07.2019 року у справі № 0940/1179/18 та від 08.08.2019 року у справі № 826/2093/17 Верховний Суд зазначили, що не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України й розрахунок плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, оскільки він не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача. Відсутність спору, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Крім іншого, у вже згаданій постанові Велика Палата Верховного Суду у справі №803/3/18, в якій предметом зустрічного позову були аналогічні позовні вимоги, зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на це, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, та взагалі не підлягають судовому розгляду.
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
В апеляційній скарзі скаржник зауважує на тому, що судом першої інстанції проігноровано те, що предметом позову є визнання протиправними дії посадових осіб Управління Укртранзбезпеки у Черкаській області, а визнання незаконним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів, вже  похіднаа позовна вимога.
В свою чергу, оцінка діям відповідача під час проведення зважування на відповідність вимогам чинного законодавства, судом буде надана у випадку оскарження до суду рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого за наслідком опрацювання результатів проведеного зважування.
Колегія суддів, враховуючи характер спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі та не можуть бути підставою для її скасування.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі, з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна інтернешнл трейд" залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  06 лютого 2020 року.
          
Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Шидловський В.Б.