ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/19155/15                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  21 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.
за участю секретаря Лисенко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС України до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державне підприємство "Український науково-дослідний інститут зв`язку", про стягнення податкового боргу, -  
ВСТАНОВИВ:
Державна податкова інспекція у Солом`янському районі Головного управління ДФС України (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - відповідач), третя  особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державне підприємство "Український науково-дослідний інститут зв`язку" (далі - третя особа, ДП "УНДІЗ"), про стягнення податкового боргу у розмірі 2 906 704,91 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, Державне підприємство "Український науково-дослідний інститут зв`язку" є юридичною особою, засновником якого є Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
ДП "УНДІЗ" зареєстровано Головним управлінням юстиції у м. Києві з 18.12.1991 року за №107310500010016748 та взято на податковий облік Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з 18.12.1991 року як платник податків.
Законом України від 07.07.1999 року № 847-XIV "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягає приватизації" внесено ДП "УНДІЗ" до переліку об`єктів прав державної власності, що не підлягають приватизації.
Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 30.04.2014 року №11502/2/1-14 внесено пропозицію про внесення змін до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, зокрема, виключити з переліку ДП "УНДІЗ", оскільки в результаті перевірки фінансово-господарської діяльності ДП "УНДІЗ" у березні 2007 рок Державною податковою інспекцією виявлено низку недоліків з недоплати податків та інших зборів до Державного бюджету та нараховано штрафні санкції. На час звернення на кошти та майно ДП накладено арешт державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Фінансовий тягар, сформований за рахунок несплати податків і штрафних санкцій, виплати наукових пенсій, боргів по комунальних платежах, як зазначено міністерством, не дає змоги вивести інститут з кризового стану. Для вирішення зазначеної проблеми, на думку міністерства, необхідно провести організаційно-правові зміни ДП "УНДІЗ", що не можливо без виключення його з переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.
З матеріалів справи встановлено, що Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України зверталася до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з пропозиціями до Переліку (лист від 14.05.2014 року №61/05-1053), проте, відповідний законопроект повернуто на доопрацювання до Кабінету Міністрів України.
ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві 24.05.2015 року звернулася в порядку статті 96 Податкового кодексу України до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України із поданням №4493/10/26-58-23-01-14 щодо прийняття рішення про погашення податкового боргу ДП "УНДІЗ" відповідно до пункту 96.2 статті 96 Податкового кодексу України.
У відповідь на подання Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України листом від 03.04.2015 року №16/05/03-850 повідомлено ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві про неможливість погашення заборгованості у зв`язку із перебуванням ДП "УНДІЗ" у переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.
З огляду на те, що за ДП "УНДІЗ" обліковується податковий борг у розмірі 2906704,91 грн., та, в свою чергу, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України відмовлено у задоволенні подання ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо прийняття рішення про погашення податкового боргу ДП "УНДІЗ", позивач звернувся в порядку статті 96 Податкового кодексу України з метою стягнення податкового боргу в судовому порядку.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів. 
Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 96.2 статті 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у т.ч. казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 
- надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків (пп. 96.2.1); 
- досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету (пп. 96.2.2);
- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії (пп. 96.2.3); 
- виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України (пп. 96.2.4). 
Пунктом 96.3 ст. 96 ПК визначено, що відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно. 
Окружним адміністративним судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача з поданням від 24.02.2015 року №4493/10/26-58-23-01-14 про погашення податкового боргу ДП "УНДІЗ" у розмірі 2 784 725,73 грн.
Разом з тим, позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з поданням про прийняття одного з рішень, визначених пунктом 96.2 статті 96 ПК України, щодо іншої частини заявленого до стягнення податкового боргу ДП "УНДІЗ" у розмірі 121979,18 грн., а також доказів розгляду відповідачем вказаного боргу за визначеною процедурою, що в силу положень податкового законодавства має наслідком відсутність підстав для звернення стягнення на кошти Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації податкового боргу ДП "УНДІЗ" в зазначеній сумі.
Більш того, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, відповіддю Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації від 03.04.2015 року №16/05/03-850 на подання позивача не було відмовлено позивачу в задоволенні його подання, оскільки відповідачем повідомлено ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві про перебування ДП "УНДІЗ" у переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, та, що Законом України "Про державний бюджет на 2015 рік" не передбачено видатків на проведення заходів з відновлення платоспроможності,  а також здійснення їх за рахунок державних коштів кошторисом Адміністрації Держспецзв`язку, що свідчить про відсутність достатніх підстав для висновку про порушення відповідачем вимог пунктів 96.2, 96.3 статті 96 ПК України та стягнення на цій підставі податкового боргу ДП "УНДІЗ" за рахунок відповідача.
Також, матеріали справи свідчать, що позивачем складено акт опису майна ДП "УНДІЗ" від 17.07.2008 року №12, відомості з якого внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, та на яке поширюється право податкової застави. 
Згідно із відомостями цього акту, до відповідного переліку майна ДП "УНДІЗ", на яке поширюється право податкової застави включено активи ДП "УНДІЗ", транспортні засоби (відповідь УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 21.05.2008 року №10/1763, від 29.05.2008 року №5649) та інше рухоме майно.
Разом з тим, судом першої інстанції вірно враховано, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів реалізації (продажу) переліченого майна ДП "УНДІЗ", як і відсутність доказів вирішення позивачем питання  про внесення до опису активів ДП "УНДІЗ", на які поширено право податкової застави, іншого майна підприємства.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що податковим органом не вичерпано можливостей щодо погашення податкового боргу ДП "УНДІЗ" за рахунок заставленого майна, що свідчить про передчасність звернення позивача із цим позовом до суду.
Також, пунктом 87.5 статі 87 ПК України визначено, що у разі якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Орган державної податкової служби повідомляє платника податків про таке надходження коштів в п`ятиденний термін з дня отримання відповідного документа. 
Для виконання вказаних функцій підпунктом 20.1.19 пунктом 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби наділено відповідним правом звертатися до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.
Разом з тим, заходів з продажу наявного майна ДП "УНДІЗ", яке передано в податкову заставу згідно з актом опису майна від 17.07.2008 року №12, контролюючим органом не здійснювалося.
Крім того, позивачем не надано доказів того, що останнім здійснено заходи для визначення додаткових джерел погашення податкового боргу ДП "УНДІЗ", зокрема, за рахунок його дебіторської заборгованості. 
Враховуючи наведені обставини в їх сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. 
Оцінюючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. 
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: 

Повний текст постанови виготовлено 24.01.2020 року.