ПОСТАНОВА
Іменем України

19 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/10571/16
адміністративне провадження №К/9901/57195/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Соколова В.М., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №826/10571/16 
за позовом  ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Рівненської області, ліквідатор публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" арбітражний керуючий Ткачук Дмитро Володимирович, про визнання протиправним та скасування рішення,
за касаційною скаргою  Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року (головуючий суддя -  Каракашьян С.К.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Василенка Я.М., суддів: Кузьменка В.В., Файдюка В.В.),

У С Т А Н О В И В :

І РУХ СПРАВИ
1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому просив про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №ІІІ-034/2016 від 24.03.2016 року.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №ІІІ-034/2016 від 24.03.2016 року.
3.          Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просила їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
4.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Стрелець Т.Г. (суддя-доповідач), судді: Желтобрюх І.Л., Білоус О.В., про що складено протокол від 10 вересня 2018 року.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження за касаційною скаргою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/10571/16.
6.          У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Стрелець Т.Г., відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі № 826/10571/16 (провадження К/9901/57195/18).
7.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 7 червня 2019 року касаційну скаргу у справі № 826/10571/16 (провадження К/9901/57195/18) передано на розгляд колегії суддів у складі: Калашнікова О.В. (головуючий суддя), судді: Білак М.В., Губська О.А.
8.           Верховний Суд ухвалою від 21 червня 2019 року на підставі пункту 5 частини першої статті 340 КАС України прийняв до провадження вищевказану касаційну скаргу.
9.            Позивач подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій-  без змін.
II ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10.           ОСОБА_1 є адвокатом, 05.06.2008 отримав свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 615.
11.           24.09.2015 рішенням № І-Д/27-4 дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області було закрито дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 за скаргою розпорядника майна ПАТ «Завод «Технопривод» арбітражного керуючого Ткачука Д.В. за відсутністю в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
12.          Не погоджуючись із вказаним рішенням ДП КДКА Рівненської області, Ткачук Д.В. оскаржив його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
13.           Рішенням ВКДКА від 24.03.2016 № ІІІ-034/2016 скаргу Ткачука Д.В. задоволено, скасовано рішення ДП КДКА від 24.09.2015 про закриття дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 , притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.
14.          Зазначене рішення було мотивоване висновком про допущення позивачем конфлікту інтересів, який полягав у почерговому представництві ним в одному процесі у справі про визнання банкрутом ПАТ «Завод «Технопривод» інтересів сторін з протилежними процесуальними інтересами: боржника - ПАТ «Завод «Технопривод» та кредитора - TOB «Динеро-Капітал».
15.          Вважаючи рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № ІІІ-034/2016 від 24.03.2016 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

ІIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.            Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи справу по суті, прийшли до висновку, що оскаржуване рішення, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки у діях адвоката відсутні ознаки дисциплінарного проступку, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.          У касаційній скарзі касатор вказав, що у даній справі суди мали досліджувати лише процесуальну, а не матеріальну сторону спірних правовідносин, оскільки оцінка правомірності притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності належить до дискреційних повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
18.           Касатор також вважає, що суди прийшли до помилкового висновку про наявність процедурних порушень під час прийняття оскаржуваного рішення.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

19.           08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон N 460-IX).
20.          Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
21.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
22.           Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
23.            У відповідності до частин першої та другої статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
24.          Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
25.          Згідно зі статтею 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
26.          Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
27.          Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.
28.          Приписами частини першої статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.
29.          Водночас, положеннями статті 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
30.          За результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката (частина перша статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
31.          Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.
32.          Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
33.          При цьому, адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії (частина перша статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
34.          Правові засади діяльності Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, мета, завдання та порядок її діяльності визначаються Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішеннями з`їзду адвокатів України, Статутом Національної асоціації адвокатів України, Правилами адвокатської етики, рішеннями Ради адвокатів України, Положенням про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, Регламентом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 4 - 5 липня 2014 року №78.
35.           Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24.03.2016 Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури було винесено рішення щодо позивача № ІІІ-034/2016, яким скаргу Ткачука Д.В. задоволено, скасовано рішення ДП КДКА від 24.09.2015 про закриття дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 , притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.
36.          Зазначене рішення було мотивоване висновком про допущення позивачем конфлікту інтересів, який полягав у почерговому представництві ним в одному процесі у справі про визнання банкрутом ПАТ «Завод «Технопривод» інтересів сторін з протилежними процесуальними інтересами: боржника - ПАТ «Завод «Технопривод» та кредитора - TOB «Динеро-Капітал».
37.          Позивач стверджує, що ним не було допущено конфлікту інтересів, оскільки він отримав погодження ПАТ «Завод «Технопривод» на представництво інтересів TOB «Динеро-Капітал».
38.          Колегія суддів звертає увагу, що роз`яснення щодо наявності або відсутності конфлікту інтересів під час здійснення адвокатом захисту клієнта затверджені рішенням Ради адвокатів України № 7 від 04.07.2015 року, які є обов`язковими для позивача.
39.          Так, згідно вказаних роз`яснень, відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 9 Правил адвокатської етики, під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.
40.          Під категорією «конфлікт інтересів» варто розуміти дії, визначені частинами 2-4 статті 9 Правил адвокатської етики, серед яких: представлення або захист адвокатом одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими; а також за таких обставин надавати їм правову допомогу без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів; представлення, захист клієнта або надання йому правової допомоги, без письмової згоди клієнтів, якщо до цього він надавав правову допомогу, здійснював захист або представництво іншого клієнта, від якою він отримав конфіденційну інформацію, дотичну до інтересів нового клієнта: представлення, захист клієнта чи надання йому правової допомоги, якщо інтереси клієнта суперечать власним інтересам адвоката.
41.          Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 40 Правил адвокатської етики, адвокат не може приймати доручення від клієнта, якщо суть доручення зводиться до необхідності вчинення дій в інтересах такого клієнта, спрямованих на захист його прав, які перебувають в конфлікті інтересів з юридичною особою, в якій адвокат раніше працював, або надавав правову допомогу в результаті чого володіє інформацією, яка може бути використана проти такої особи.
42.          Однак, сам факт надання адвокатом правової допомоги юридичній особі не зумовлює конфлікту інтересів з інтересами клієнта, оскільки аналіз частини четвертої статті 40 Правил адвокатської етики свідчить про те, що такий конфлікт інтересів виникає лише за умови, якщо адвокат надавав правову допомогу певній юридичній особі та мав доступ та/або отримав інформацію, яка може бути використана проти такої особи.
43.          Таким чином, обов`язок адвоката відмовитись від доручення клієнта за описаних обставин не є безумовним обов`язком, а виникає лише за умови володіння адвокатом інформацією, яка отримана ним в результаті надання правової допомоги юридичній особі та може бути використана проти такої особи.
44.          З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів  про те, що обставина наявності чи відсутності конфлікту інтересів має вирішуватися з урахуванням конкретної ситуації, зокрема, наявності інформації відносно однієї зі сторін процесу, яку може бути використано іншою стороною.
45.          Водночас, як встановлено судами та не спростовано відповідачем, скарги арбітражного керуючого від 28.10.2015 та від 03.08.2015 не містять конкретних посилань щодо підтвердження наявності конфлікту інтересів, окрім вказівки на те, що «Даючи пояснення, як представник ТОВ «Динеро Капітал» ОСОБА_1 використовує інформацію, яка могла стати йому відомою лише коли він надавав послуги ПАТ «Завод «Технопривод».
46.          Разом із тим, як правильно зазначили суди, розгляд справи про визнання юридичної особи банкрутом передбачає вкрай обмежений перелік теоретично можливої інформації про боржника, яка не є загальнодоступною.
47.          При цьому, жодних відомостей про наявність у позивача інформації щодо боржника, яку можна використати всупереч правам боржника та його інтересам, тим більше про її використання, не містять ні скарги, ні рішення, ні будь-які інші матеріали справи.
48.           Стосовно тієї обставини, що ОСОБА_3 (дружина позивача) та ОСОБА_1 (позивач) представляли в одному й тому ж судовому розгляді інтереси боржника та кредитора, а тому позивачем допущено конфлікт їх інтересів, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що позивачем надано свідоцтво про розірвання шлюбу від 14.04.2011, у відповідності до якого підтверджується розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та позивачем.   
49.           Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.
50.           Стосовно доводів касатора про те, що суди попередніх інстанцій, перевіряючи оскаржуване рішення по-суті, втрутились у дискреційні повноваження органу, колегія суддів зазначає наступне.
51.           У відповідності до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
52.          Частиною 3 цієї статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
53.           Таким чином, надання судами оцінки правомірності застосувавши до спірних правовідносин положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики, рішення Ради адвокатів України та інших нормативних актів в контексті вчинення позивачем порушення правил адвокатської етики суди забезпечили виконання вимог частини3 статті 2 КАС України, не перебравши при цьому на себе дискреційні повноваження відповідача.
54.           Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
55.           З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
56.           Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
57.           Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,-

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - залишити без задоволення.
2.          Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року по справі № 826/10571/16 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак ,
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду