ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2020 р. м. Харків	Справа № 524/8491/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Гуцала М.І.,
Суддів: Донець Л.О. ,  Бенедик А.П. ,
за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Погрібного Андрія Сергійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.01.2020, головуючий суддя І інстанції: Нестеренко С.Г. (повний текст складено 03.01.20) по справі № 524/8491/19
за позовом        ОСОБА_1  
до       Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Погрібного Андрія Сергійовича               
про визнання протиправними дій та постанови, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП НП Погрібного Андрія Сергійовича, в якому просив:
- визнати дії інспектора 1 батальйону 4 роти БПП у м. КременчукУПП в Полтавській області капрала поліції Погрібного Андрія Сергійовичащодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення в
справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпекидорожнього руху серії ЕАК №1751853 від 15.11.2019 про притягнення менедо адміністративної відповідальності за порушення п. 9.2.6. ПДР Українизгідно ч.2 ст. 122 КУпАП. незаконними та скасувати дану постанову.
- закрити відносно ОСОБА_1 по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАІІ, завідсутністю в моїх діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122КУпАП.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.01.2020 частково задоволено позов.
Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП НП Погрібного Андрія Сергійовича від 15.11.2019, серії ЕАК №1751853, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.01.2020 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Також зазначає, що незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи.
За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В ході судового розгляду встановлено, що постановою від 15.11.2019 серії ЕАК №1751853 інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП НП Погрібного Андрія Сергійовича, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він о 21 год. 20 хв. 15 сек., керуючи транспортним засобом FIAT DOBLO, номерний знак НОМЕР_1 , біля буд. № 3 кварталу 274 у м. Кременчуці не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, що є порушенням п. 9.2 «б» ПДР України.
Позивач вважаючи таку постанову незаконною, звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача, вчинених ним в ході притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів, погоджуючись з наявністю підстав для задоволення вимог позовної заяви, вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині мотивів його прийняття, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).
Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Сигнали покажчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території тощо), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.
Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Законом України Про Національну поліцію та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Суд апеляційної інстанції враховує вимоги ст. 280 КУпАП, згідно яких орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, яка, серед іншого, повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи, зокрема: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.
На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем до суду було надано оптичний диск з відеофіксацією події правопорушення, в якому містяться два відеофайли фіксації обставин за 15.11.2019. В одному з них (2019_1115_211246_1) відображено рух автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 , який розпочинається 15.11.2019 о 21 год. 13 хв. 10 сек., а закінчується фіксація на 21 год. 14 хв. 46 сек. На цьому відео зафіксовано, що зазначений автомобіль здійснював поворот праворуч без ввімкнення світлового покажчика повороту 15.11.2019 протягом періоду часу з  21 год 13 хв. 13 сек. до 21 год. 13 хв. 20 сек.
Водночас, в пункті 6 оскаржуваної постанови зазначено час вчинення правопорушення 15.11.2019 21 год. 20 хв. 15 сек., тобто після спливу 8 хвилин по закінченню відеозапису 2019_1115_211246_1.
Інший відеозапис подій 15.11.2019 (2019111609353000167) починається  21 год. 21 хв. 41 сек. та містить фіксацію процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а закінчується запис 21 год. 26 хв. 03 сек. 
Зважаючи на такі обставини наданих відеоматеріалів фіксації події, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказу, який би підтверджував факт порушення позивачем вимог п.9.2 ПДР саме 15.11.2019 о 21 год. 20 хв. 15 сек., як стверджується в оскарженій постанові.
Оскільки відповідач не надав інший належний доказ вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, зазначене свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що зумовлює обгрунтованість позовних вимог.
Додатково колегія суддів звертає увагу, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП, зокрема щодо необхідності зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення саме 15.11.2019 о 21 год. 20 хв. 15 сек. відповідачем не вказується у постанові про здійснення фіксації події правопорушення за допомогою певного технічного засобу, що відповідає вищевказаним обставинам відсутності відеофіксації у такий час.
Отже, відеозаписи, надані відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не може вважатися належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.
Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24.01.2019 у справах № 428/2769/17 та № 592/5576/17.
Відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність скоєння саме 15.11.2019 о 21 год. 20 хв. 15 сек. порушення правил дорожнього руху позивачем, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого вона підлягає скасуванню.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне наголосити на неможливості самостійного уточнення судом часу скоєння правопорушення, оскільки це буде суперечити завданню та основним засадам здійснення адміністративного судочинства, визначених у ст. 2 КАС України.
В той же час колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині обгрунтування підстав для скасування оскарженої постанови відповідача, адже розбіжності між місцем скоєння правопорушення та місцем складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не можуть свідчити про грубе порушення встановленої процедури, достатньої для скасування оскарженої постанови. 
Таким чином, зважаючи на приписи п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.01.2020 підлягає зміні лише в частині мотивів задоволення позову. 
Керуючись ч.2 ст.77, ч.3 ст.272, п.3 ч.3 ст.286, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст. 321, 322, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -     
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП НП Погрібного Андрія Сергійовича – задовольнити частково.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.01.2020  у справі № 524/8491/19 – змінити в частині мотивів прийнятого судового рішення.
В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.01.2020  у справі № 524/8491/19 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	(підпис)	М.І. Гуцал	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.О. Донець    А.П. Бенедик   	
Повний текст постанови складено  04.02.2020.