Ухвала
Іменем України
 
27 лютого 2020 р.
м. Київ
справа № 703/414/19 
провадження № 51- 258 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 ,
установив:
У касаційній скарзі, як убачається з її змісту, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про  перегляд вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2019 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року щодо ньогов касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 20 січня 2020 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали від 20 січня 2020 року від засудженого надійшло звернення, назване ним: «доповнення, клопотання», до якого долучені копії оскаржуваних судових рішень. 
Проте, як убачається зі змісту звернення, вказані в ухвалі недоліки в повній мірі засудженим не усунуто.
Так, в ухвалі Верховного Суду від 20 січня 2020 року про залишення без руху касаційної скарги засудженого ОСОБА_4  зазначалось про те, що всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не міститься обґрунтування незаконності оспорюваних судових рішень та необхідності скасування вироку. Разом з тим, і у повторному зверненні ОСОБА_4 не наводить належних обґрунтувань своїх вимог до суду касаційної інстанції.
В своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання до суду касаційної інстанції про перекваліфікацію його дій та скасування вироку, при цьому не оскаржує ухвалу апеляційної інстанції, що суперечить нормам статті 436 КПК України та позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження. Звернення засудженого ОСОБА_4 повторно не містить вимог до касаційного суду, які б узгоджувалися з його повноваженнями за наслідками розгляду касаційної скарги згідно з положеннями ст. 436 КПК України, про що наголошувалось засудженому ОСОБА_4 в ухвалі Верховного Суду від 20 січня 2020 року.
Отже, вказані в ухвалі недоліки в повній мірі засудженим не усунуто.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                    ОСОБА_3