ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17123/19	Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я. 	
Провадження № 22-ц/817/99/20 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Дикун С. І., Сташків Б. І., 
за участі секретаря — Кантицької О.І.
та сторін — представника товариства адвоката Кучмій М.Я. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/17123/19 за апеляційною скаргою акціонерного товариства “Тернопільський радіозавод “Оріон” на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року, ухваленого суддею Герчаківською О.Я., у справі за позовом акціонерного товариства “Тернопільський радіозавод “Оріон” до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, 

В С Т А Н О В И В:
       у липні 2019 року позивач звернувся в суд із позовом про визнання недійсним, укладеного договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року із ОСОБА_1 нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 на підставі ст. 203, 215 ЦК України: правочин укладений із афілійованою особою та без попередньої згоди наглядової ради товариства.
       Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року закрито провадження у цивільній справі за позовом АТ “Тернопільський радіозавод “Оріон” до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року.
       Роз`яснено позивачу його право на звернення до суду у порядку господарського судочинства.
       В апеляційній скарзі АТ “Тернопільський радіозавод “Оріон” просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що за змістом пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, господарським судам підвідомчі, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
       Тобто, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує позовні вимоги про визнання недійсним договору про відчуження майна цього товариства порушенням останнім в ході статутної діяльності корпоративних прав такого учасника (акціонера), то цей спір підвідомчий господарським судам незалежно від того, чи є іншим відповідачем у справі як сторона оспорюваного договору фізична особа.
       Оскільки 17 січня 2019 року, згідно договору № 01-П від 09 листопада 2018 року, ТзОВ “Самбірський радіозавод “Сигнал” набуло право власності на контрольний пакет акцій АТ “Тернопільський радіозавод “Оріон”, а саме на 99543480 простих іменних акцій, номінальною вартістю 24 885 870 грн., що становить 96,1290% статутного капіталу товариства, а на момент укладення спірного правочину (договір купівлі-продажу від 22.07.2016 року), дана частка статутного капіталу належала Фонду державного майна України.
       З матеріалів справи вбачається, що сторонами є юридична та фізична особа, тобто ні позивач, ні відповідач не являються акціонерами, засновниками, членами АТ “ТРЗ “Оріон”. В зв`язку з цим позовна заява повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.
       Відзив на апеляційну скаргу товариства “Оріон” від ОСОБА_1 не поступив.
       У судовому засіданні представник АТ “ТРЗ “Оріон” адвокат Кучмій М.Я. свою апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.
       У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
       В апеляційну інстанцію ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи про що свідчить повідомлення через сайт судової влади України, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. 
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
       Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
       Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що свої позовні вимоги позивач обґрунтовував порушенням корпоративних прав, зокрема, відчуженням майна АТ “Тернопільський радіозавод “Оріон” без згоди наглядової ради товариства та із урахуванням ст.12 ч.1 п.1, п.3 ч.1 ст.20 ГПК України вважав, що спір виник із корпоративних правовідносин, а тому дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
       Однак, з даними висновками погодитись не можна, оскільки суд передчасно прийшов до такого висновку, належним чином не з`ясував природу спірних правовідносин, невірно застосував норми права та дійшов необґрунтованих висновків про закриття провадження у цивільній справі.
       Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
       Зі змісту ст. 19 ЦПК України до юрисдикції загальних судів відносяться справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
       Відповідно до роз`яснень пунктів 13, 14 постанови Пленуму ВССУ №3 від 01.03.2013 року “Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ” - у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи: спір між сторонами з приводу виконання цивільно-правового договору (зокрема, виконання договору купівлі-продажу частки статутного фонду господарського товариства), оскільки він виник не з корпоративних відносин, і якщо хоча б однією із сторін спору є фізична особа.
       Вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарсьої юрисдикції, у разі виникнення такого спору між товариством і фізичною особою, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з`ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа-підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли.
       Судом встановлено, що 22 липня 2016 року між колишнім керівництвом АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 (фізична особа) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. (зареєстрований в реєстрі за №2877) за яким відчужено частини приміщень позивача, а саме: частину будівлі, корпусу № 11, площею 115,0 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11 площею 6096, 8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова пл. 25,6 кв. м., 1-7 коридор пл. 8,1 кв. м., 1-8 кладова пл. 34, 9 кв. м., 2-29 кладова пл. 36, 2 кв. м., 2-30 кладова пл. 10, 2 кв. м.; частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14, 0 кв. м., що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4 площею 33672,00 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
       Як вбачається із позовної заяви, що підставами визнання даного договору недійсним є: правочин укладений із заінтересованістю, адже ОСОБА_1 є афілійованою особою — сином посадової особи ОСОБА_2 (на той час Голови правління) та відсутність на це згоди Наглядової ради товариства у відповідності до вимог п. 8.6.3, 8.81 Статуту товариства 2016 р. (діючого на момент укладення оскаржуваного договору).
       Згідно договору №01-П від 09 листопада 2018 року, укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та ТзОВ “Самбірський радіозавод “Сигнал”- предметом договору є об`єкт малої приватизації — державний пакет акцій АТ “Тернопільський радіозавод “Оріон” в кількості 99543480 штук акцій, номінальною вартістю 24 885 870,00 грн, що становить 96,1290 відсотків статутного капіталу товариства (а.с.8-14).
       Пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
       Згідно ч.ч.1,3 ст.167 Господарського Кодексу України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
       Із матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві відсутні підстави з приводу створення, діяльності, управління та припинення діяльності чи виділу частки майна, акціонера, що вибув, а йдеться про визнання недійсним договору купівлі-продажу за ст. 203,215 ЦКУ. Сторонами спору є юридична та фізична особи, які не є його акціонерами, засновниками.
       Як підтвердив в апеляційній інстанції представник позивача, що предметом позову є правовідносини, що не пов`язані із діяльністю товариства і не випливають із корпоративних прав.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суду першої інстанції більш детально необхідно перевірити позовні вимоги про те чи порушуються корпоративні права позивача, перевірити суб`єктний склад позову та визначити в який спосіб відбулось відчуження спірного майна.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду не відповідає характеру тих цивільних прав, на захист яких заявлено даний позов, а справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       Суд допустив невідповідність висновків суду обставинам справи та порушив норми права, що привело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
       Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Виходячи з наведеного, колегія вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

       Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, 
       
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Тернопільський радіозавод “Оріон” — задовольнити.
       Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.        
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 06 лютого 2020 року.

Головуюча                                                                        Т.С. Парандюк

Судді:                                                                         С.І. Дикун

                                                                                Б.І. Сташків