ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4400/19  Номер провадження 22-ц/814/194/20	Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М.  Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.
Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.
Секретар Ткаченко Т.І.

За участю: апелянта ОСОБА_1 , представників апелянта - адв. Шквир С.В., адв. Садового В.В.
представника позивача адв. Арзуманян В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2019 року
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир-Агро» про забезпечення позову 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир-Агро» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2019 рокузаяву ТОВ «Яромир-Агро» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ТОВ «Яромир-Агро» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, задоволено частково.
Накладено арешт на комплекс нежитлових будівель, а саме: телятник №8, загальною площею 742,9 кв.м. по АДРЕСА_2 ; комплексу молочно - товарної ферми №1, в складі 26-ти споруд по АДРЕСА_2 та сараю - телятнику  №11 , загальною площею 596,5 кв.м. по АДРЕСА_1 , з позбавленням права ОСОБА_2 на розпоряджання цим майном.
Заборонено ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо демонтажу, пошкодження, псування, знищення, перетворення комплексу нежитлових будівель, а саме: телятник №8, загальною площею 742,9 кв.м. по АДРЕСА_2 ; комплексу молочно - товарної ферми №1, в складі 26 споруд по АДРЕСА_2 та сараю - телятнику  №11 , загальною площею 596,5 кв.м. по АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти заявлених вимог, відмовлено (а.с.46-48).

Із вказаною ухвалою не погодилася, особа, яка не брала участі в справі в суді першої інстанції -  ОСОБА_1 , який подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, прохав ухвалу скасувати, в задоволенні заяви відмовити.
В обґрунтування доводів скарги вказує, що 26.09.2019 року між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу спірного комплексу молочно - товарної ферми №1. Предметом вказаного договору є зобов`язання сторін в майбутньому, не пізніше 28.02.2010 року включно, укласти та підписати договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. Відтак, вважає, що накладенням арешту за оскаржуваною ухвалою місцевого суду на вказане нерухоме майно було порушено майнові інтереси апелянта.
Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було вчинено вихід за межі заявлених у заяві вимог, чим порушено норми процесуального права.

У судовому засіданні апелянт та його представники доводи апеляційної скарги підтримали та прохали її задовольнити.
Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, прохав їх відхилити, а ухвалу районного суду залишити без змін.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні №11-рп/2007 від 11 грудня 2007 року зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як убачається з матеріалів справи 26 вересня 2019 року між ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , з іншої сторони, було укладено попередній договір купівлі-продажу, згідно якого сторони зобов`язалися в майбутньому, не пізніше 28.02.2020 року включно укласти та підписати договір купівлі-продажу нерухомого майна - комплексу молочно-товарної ферми №1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.29-31). 

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про його права та обов`язки як майбутнього власника комплексу молочно - товарної ферми №1 за попереднім договором від 26.09.2019 року. 

З наведеного вбачається, що станом на момент постановлення місцевим судом оскаржуваної ухвали та на час її апеляційного перегляду жодні права апелянта порушено не було, оскільки наразі він не є власником спірного нерухомого майна.
За умовами попереднього договору строк на укладення основного правочину щодо купівлі-продажу комплексу молочно - товарної ферми №1 визначено до 28.02.2020 року.
Відтак, права апелянта, як особи, що бажає придбати об`єкт нерухомості, можуть бути порушені лише після укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, у разі чинності накладеного оскаржуваною ухвалою арешту, тобто неможливості ОСОБА_2 здійснити продаж належного їй майна.

Окрім того, оскаржуваною ухвалою заборонено саме ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо демонтажу, пошкодження, псування, знищення, перетворення комплексу нежитлових будівель, і дана третя особа вказану ухвалу не оскаржувала.

З огляду на вищевикладене вбачається, що ухвалою від 11.11.2019 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Доводи апеляційної скарги, станом на момент апеляційного перегляд, не свідчать про порушення прав заявника оскаржуваним судовим рішенням, відтак, дана скарга є передчасною, оскільки наразі права апелянта жодним чином не порушено.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2019 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.374, п.3 ч. 1 ст.362, ст.381 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир-Агро» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир-Агро» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, - закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                Т.О. Кривчун

СУДДІ                                                        Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук