У х в а л а
 
28 грудня 2019 року
м. Київ
 
справа № 2/1519/8565/11
 
провадження № 61-21921ск19 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання ордеру, розпорядження, свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу недійсними, витребування майна, усунення перешкод в користуванні житлом, визнання права користування житлом, виселення та вселення, 
ВСТАНОВИВ:
Касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до   Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень, оскільки згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому конверті подана 10 грудня 2019 року. 
Питання про поновлення цього строку заявником не порушено.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли ЦПК України встановлено неможливість такого поновлення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 січня 
2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                        О. М. Осіян