Постанова                                          
Іменем України
 
12 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 212/8742/18
провадження № 61-15004св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Сімоненко В. М.,
суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., 
Штелик С. П.,
 
учасники справи:
позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення,
відповідачі: Головне управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, Державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини»,
треті особи: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 
27 лютого 2019 року у складі судді Борис О. Н. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2019 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення (далі - УВД ФСС України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області(далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (далі - ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини»), треті особи: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»), ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування медичного висновку ЛЕК від 02 листопада 2017 року № 1301 та санітарно-гігієнічної характеристики від 09 серпня 
2017 року № 303/4.6-7 про умови праці ОСОБА_1 .
 
Позовна заява мотивована тим, що висновком ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 02 листопада 2017 року 
ОСОБА_1 , який працював у ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» водієм автотранспортних засобів в кар`єрі, встановлено професійні захворювання, зокрема: вібраційна хвороба першої-другої стадії та хронічне обструктивне захворювання легень. Професійні захворювання встановлено ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» ОСОБА_1 на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, складеної ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 09 серпня 2017 року за № 30384.6-7. На їх думку, індивідуальна санітарно-гігієнічна характеристика щодо умови праці ОСОБА_1 складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12 грудня 2004 року № 614, оскільки до неї внесені недостовірні відомості, а саме результати лабораторно-інструментальних досліджень, проведених на автомобілі, на якому ОСОБА_1 не працював; зазначено хронометраж робочого часу водія, зайнятого на вивезені гірничої маси з кар`єру (БелАЗ 75486); зазначено джерелом, що створює шкідливі виробничі фактори - бульдозер. Звертають увагу на те, що зазначені порушення призвели до необ`єктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановленні професійного характеру захворювання ОСОБА_1 .
 
У зв`язку з викладеним УВД ФСС України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення просило скасувати санітарно-гігієнічну характеристику від 09 серпня 2017 року № 303/4.6-7 про умови праці ОСОБА_1 та висновок ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 
02 листопада 2017 року № 1301.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2019 року, у задоволенні позову УВД ФСС України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», треті особи: ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 , про визнання незаконним, скасування медичного висновку ЛЕК від 02 листопада 2017 року № 1301, санітарно-гігієнічної характеристики від 09 серпня 2017 року № 303/4.6-7 про умови праці ОСОБА_1 відмовлено.
 
Судові рішення мотивовані тим, що позивач при зверненні до суду з позовом не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо невідповідності санітарно-гігієнічної характеристики та висновку ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про професійне захворювання ОСОБА_1 фактичним обставинам та вимогам законодавства. Жодних даних про те, що надана ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» інформація щодо умов праці ОСОБА_1 не відповідає дійсності або про те, що санітарно-гігієнічна характеристика умов його праці складена на підставі інформації, яка призвела до необґрунтованого прийняття рішення про зв`язок захворювання з його умовами праці, позивачем також надано не було.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі УВД ФСС України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними та необґрунтованими, оскільки судами належним чином не були встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин. Зокрема вказують, що судами було залишено поза увагою той факт, що санітарно-гігієнічна характеристика від 09 серпня 2017 року № 303/4.6-7 про умови праці ОСОБА_1 містить в собі недостовірні дані, оскільки вона була підготовлена із порушенням Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12 грудня 2004 року №614. Звертають увагу на те, що вказані в санітарно-гігієнічній характеристиці параметри не знайшли свого документального підтвердження, тому висновок ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 02 листопада 2017 року № 1301 про встановлення ОСОБА_1 професійного захворювання, є таким, що прийнятий на підставі документів, які не відповідають чинному законодавству. На їхню думку, медичний висновок ЛЕК про встановлення професійного захворювання та санітарно-гігієнічна характеристика складено на підставі документів, які не відповідають чинному законодавству, тому вони мають бути скасованими.
 
Доводи інших учасників справи
 
У відзиві ГУ Держпраці у Дніпропетровській області на касаційну скаргу УВД ФСС України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення вказано, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, оскільки вони ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вказують про те, що доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та ґрунтуються на власному тлумаченні позивачем норм матеріального права, тому просять відмовити у задоволенні такої касаційної скарги.
 
У відзиві ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на касаційну скаргу УВД ФСС України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення вказано, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими. На їх думку судами обох інстанцій при ухвалені оскаржуваних судових рішень було дотримано норми матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
 
У відзиві ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» на касаційну скаргу УВД ФСС України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення вказано, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, оскільки судами були з`ясовані всі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу. Звертали увагу на те, що позивач не наділений правом оскаржувати медичний висновок ЛЕК. Також вказувала, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, яким чином оспорювані ним санітарно-гігієнічна характеристика та медичний висновок ЛЕК порушують його права та інтереси.
 
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга УВД ФСС України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 
04 липня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
 
У жовтні 2019 року справу № 212/8742/18 передано до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що ОСОБА_1 з 05 листопада 2003 року до 16 квітня 
2018 року працював водієм автотранспортних засобів гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується записами у трудовій книжці (а. с. 10-12).
 
Лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_2 . 27 липня 2017 року в період часу з 12:00 години до 13:00 години було проведено обстеження гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з метою позапланового обстеження умов праці водія ОСОБА_1 , за результатами якого 27 липня 2017 року складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за формою № 315/о (а. с. 24).
 
Також судами було встановлено, що вище вказаний акт було підписано лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Дударем Д. О. , провідним фахівцем з ОП та ПБ Широким П. А. , головою цехового комітету ПМГУ Панфіловим М. П . Від підписання цього акта санітарно-епідеміологічного обстеження за формою 
№ 315/о від 22 листопада 2016 відмовився страховий експерт з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму ВВД ФСС НВВП України у м. Кривому Розі - Мороз М. М. , у зв`язку із зауваженнями щодо його складання. З цим актом було також ознайомлено ОСОБА_1 (а. с. 24-26).
 
ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 09 серпня 2017 року складено «Санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 , яка затверджена першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Тимченко Л. В. (а. с. 18-23).
 
Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 02 листопада 2017 року № 1301, встановлено професійне захворювання ОСОБА_1 , а саме: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, група А). Легенева недостатність першого ступеня; вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації: периферичний ангіодистонічний синдром верхніх кінцівок, у поєднанні з попереково-крижової радикулопатією, переважно справа, з помірними статико-динамічними порушеннями, двобічним плечолопатковим періартрозом, остеоартрозом ліктьових і колінних суглобів 
(а. с. 27-28).
 
Також судами було встановлено, що на підставі акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 29 січня 2018 року, складеного на підприємстві ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», було проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань у ОСОБА_1 , встановлених ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» медичним висновком від 
02 листопада 2017 року №1301. У пункті 17 цього акта причинами виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 визначено: еквівалентний рівень загальної транспортної вібрації (112 дБ при ГДР 107 дБ, та 69 дБ при ГДР 65 дБ), згідно ДСН 3.3.6.03-99. Аерозоль переважно фіброгенної дії з вмістом кристалічного кремнію діоксиду (SiO2) від 10 % до 70 % в повітрі робочої зони в 2,4 рази перевищує ГДК (4,86 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3) згідно ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони» (а. с. 7-9).
 
Членом комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_1 - Морозом М. М. , викладено окрему думку відповідно до якої останній, враховуючи те, що параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 , які зазначені в його санітарно-гігієнічній характеристиці, внесені на підставі недостовірних даних (результати лабораторно-інструментальних досліджень, проведених на автомобілі, на якому хворий не працював; зазначено хронометраж робочого часу водія зайнятого на вивезені гірничої маси з кар`єру (БелАЗ 75486); зазначено джерелом, що створює шкідливі виробничі фактори - бульдозер) вважає, що професійні захворювання ОСОБА_1 не пов`язані з умовами праці і цей випадок захворювання не є страховим (а. с. 7-9).
 
Також судами обох інстанцій було встановлено, що згідно виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 12 квітня 
2018 року серії 12ААА № 050114 ОСОБА_1 при первинному огляді, у зв`язку з професійними захворюваннями встановлено 35 % втрати професійної працездатності, з 02 квітня 2018 року безстроково, з яких за ХОЗЛ - 10 % та за вібраційною хворобою - 25 %, без встановлення групи інвалідності. Датою встановлення страхового випадку зазначено 02 листопада 2017 року 
№ 1301 (а. с. 16).
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до п. 2  Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
 
Відмовляючи у задоволенні позову УВД ФСС України у Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив з того, що  не знайшло свого підтвердження порушення майнових інтересів Фонду в зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 з заявою про призначення страхових виплат.
 
Колегія суддів вважає вказані висновки судів є правильними з огляду на наступне.
 
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі - Постанова) передбачено порядок встановлення зв`язку захворювання з умовами праці, розслідування причин та облік випадків хронічних професійних захворювань.
 
Також вказаною Постановою передбачено порядок оскарження рішень комісій щодо встановлення діагнозу професійного захворювання.
 
Пунктом 68 Постанови визначено, що у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної   установи   "Інститут медицини  праці  Національної  академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. 
 
Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. 
 
Таким чином, правом на оскарження рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання, у разі незгоди з ним, відповідно до пункту 68 Постанови, законодавець наділив  хворого або роботодавця.
 
Підстави, процедура складання,  вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці) та порядок його оскарження регламентовані Порядком № 614.
 
Пунктом 1.26. Порядку визначено, що у разі незгоди з санітарно-гігієнічною  характеристикою заявник   має  право  оскаржити  її  у  вищому  закладі  державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку. 
 
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності  факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».
 
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
 
Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри у працівника професійного захворювання (отруєння) (далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є лише одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).
 
Згідно з пунктом 1.4 Порядку № 614, санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ.
 
У пункті 1.5. Порядку № 614 вказано, що підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/о, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 11 липня 2000 року № 160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.
 
Відповідно до пункту 1.14 Порядку № 614 для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 
15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом.
 
Пунктом 1.17 Порядку № 614 визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції Фонду, а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року 
№ 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».
 
Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (п.1.18) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/о. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (пункт 1.19 Порядку № 614).
 
Відповідно до пункту 1.20 Порядку № 614, заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акту всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4.
 
Пунктом 1.23 Порядку № 614, визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби.
 
Судами обох інстанцій було встановлено, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_1 була складена Криворізьким міськрайонним управлінням ГУ Держпраці у Дніпропетровській області та затверджена першим заступником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 
09 серпня 2017 року на підставі складеного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 27 липня 2017 року пункт 10 (а. с. 18-23).
 
Сам акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 27 липня 2017 року було видано уповноваженими на те особами, якими було витребувано та досліджено хронометраж робочого часу ОСОБА_1 , довідки про карти його умов праці від 2001, 2005, 2010, 2015 років, протоколи лабораторних досліджень та атестацію робочого місця останнього (а. с. 24).
 
Також судами обох інстанцій обґрунтовано було вказано, що наявність у матеріалах справи окремої думки члена комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 страхового експерта з охорони праці ВВД ФСС НВВП Мороза М. М. не може бути підставою для скасування санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 
09 серпня 2017 року №303/4.6-7 та медичного висновку ЛЕК від 02 листопада 2017 року № 1301.
 
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 81 ЦПК України).
 
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
Відмовляючи у задоволенні позову УВД ФСС України у Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що оспорювані у справі акти були видані відповідачами у справі з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 та акта санітарно -епідеміологічного обстеження об`єкта відповідачами були використані дані лише з офіційних документів наданих ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», що відповідає вимогам викладеним в пункті 1.14 Порядку № 614.
 
Доводи касаційної скарги про те, що санітарно-гігієнічна характеристика про умови праці ОСОБА_1 була складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12 грудня 2004 року №614 не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовані наявними та дослідженими судами обох інстанцій доказами у справі.
 
Також не знайшли свого підтвердження під час перегляду в касаційному порядку доводи касаційної скарги стосовно того, що параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 , які зазначені в санітарно-гігієнічній характеристиці, не мають свого підтвердження в офіційних документах.
 
Інші доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від                   28 травня 2018 року у справі № 752/5173/15-ц, у постанові від 06  вересня 2018 року у справі № 235/2183/17.
 
Колегія суддів виходить з того, що суд має дотримуватись єдності судової практики, сформованої Верховним Судом, а відступ без достатнього обґрунтування від раніше сформульованих в судовій практиці позицій щодо тлумачення законодавства може бути визнаний порушенням права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини, у контексті вимоги правової визначеності юридичної практики національних судів по застосуванню чинного законодавства як складової частини принципу верховенства права.
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
 
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідностіпереоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення залишити без задоволення.
 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 
04 липня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанціїнабирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий   Судді	В. М. Сімоненко   А. А. Калараш   С. Ю. Мартєв   Є. В. Петров   С. П. Штелик