ПОСТАНОВА 
Іменем України

12 лютого 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 383/665/19
провадження № 22-ц/4809/254/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати  у цивільних справах:  Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І., 
за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І., 

учасники справи:  
позивач – Фермерське господарство Івашини Володимира ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державний реєстратор 
Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області Демецька 
Тетяна Миколаївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області (суддя Замша О. В.) від 21 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року Фермерське господарство Івашини ОСОБА_4 Олексійовича звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державного реєстратора Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області Демецьку Тетяну Миколаївну, у якому просило визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який зареєстрований державним реєстратором Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області Демецькою Тетяною Миколаївною, предметом якого являється земельна ділянка з кадастровим номером: 3520884400:02:000:0090 площею 5,97 га.

В обґрунтування своєї вимоги позивач послався на те, що оспорюваний договір укладено з порушенням вимог закон та його прав, як орендаря цієї земельної ділянки на підставі договору оренди від 05 листопада 2010 року, укладеного з ОСОБА_2 строком на 49 років.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області (суддя Замша О. В.) від 21 жовтня 2019 року позов задоволено. Суд визнав недійсним договір оренди землі від 03 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який зареєстровано державним реєстратором Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області на підставі рішення №38137813 від 15 листопада 2017 року, а також стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Фермерського господарства ОСОБА_5 по 960,50 грн понесених позивачем судових витрат.

Встановивши, що оспорюваний договір оренди землі був укладений відповідачами в період дії чинного договору, який укладено між позивачем і власником земельної ділянки – ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що одночасне існування зареєстрованого за різними особами права оренди однієї і тієї ж земельної ділянки суперечить закону та порушує права позивача, як першого набувача такого права. 

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Фермерського господарства Івашини Володимира Олексійовича відмовити.

При цьому відповідач посилається на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, помилкове визнання судом встановленими обставини, які є недоведеними. Водночас він визнає факт укладення між ним і ОСОБА_3 договору оренди належної йому земельної ділянки в період дії чинного договору оренди з позивачем. Однак, він вважає, що оскільки суд не витребувати у державного реєстратора докази наявності або відсутності зареєстрованого права позивача на час реєстрації за ОСОБА_3 права оренди землі, тому безпідставно вважав доведеним факт нездійснення державним реєстратором перевірки відсутності державної реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки в органі, до компетенції якого раніше належали відповідні функції.

Узагальнені доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не використали свого права надати суду відзив на апеляційну скаргу.

Позиції учасників справи, висловлені у судовому засіданні

Відповідач ОСОБА_2 особисто в судове засідання не з`явився, але його представник – адвокат Завгородня В. В. підтримала в судовому засіданні його апеляційну скаргу.

Представник позивача – адвокат Репело О. В. в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його присутності.

Відповідач ОСОБА_3 та державний реєстратор Демецька Т. М., повідомленні належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв з цього приводу суду не направили.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини: 

ОСОБА_2 є власником земельна ділянка площею 5,97 га на території Мар`янівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на Мар`янввської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та якій присвоєно кадастровий номер 3520884400:02:000:0090, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР № 095628 від 14 грудня 2005 року (с.8).

05 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством ОСОБА_5 укладений договір оренди земельної ділянки площею 5,97 га. Пунктом 8 цього договору передбачено, що строк його дії становить 49 років, а відповідно до п. 43 він набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Договір зареєстрований Бобринецьким районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП «Цент ДЗК» у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі про що зроблено 14 грудня 2010 року запис № 041036500022 (с.6, 7).

03 листопада 2017 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки площею 5,97 га з кадастровим номером 3520884400:02:000:0090. Пунктом 7 цього договору передбачено, що його укладено строком на 15 років, а згідно п. 42 він набирає чинності після підписання сторонами та проведення державної реєстрації прав (с. 51-52).

10 листопада 2017 року на підставі рішення державного реєстратора Бобринецької РДА Кіровоградської області Демецької Тетяни Миколаївни № 38137813 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3520884400:02:000:0090 площею 5,97 га на території Мар`янівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яке виникло на підставі договору оренди землі від 03 листопада 2017 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ОСОБА_3 (с. 54).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі – це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності.

Зобов`язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі. Умови договору є обов`язковими до виконання сторонами.

Договір оренди землі може бути припинений у випадках передбачених законом або договором.

Одностороння відмова від договору не допускається. 

Згідно ст. 24 Закону «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. 

Правильно встановивши, що станом на 03 листопада 2017 року, дату укладення між ОСОБА_2 і ОСОБА_6 договору оренди землі, був чинним інший договір оренди цієї ж земельної ділянки, який укладено між ОСОБА_2 та Фермерським господарством ОСОБА_5 (позивачем), і дія останнього не припинилися ні на час укладання оспорюваного договору, ні на час реєстрації за ОСОБА_3 права оренди земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що право оренди у позивача виникло раніше, а укладення власником землі нового договору з іншим орендарем суперечить вимогам закону, умовам чинного договору і виниклим на його підставі правам первісного орендаря. 

Такого ж по суті висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі ЄУН 587/2326/16-ц, який викладено у постанові від 15 січня 2020 року.

Правильно і повно встановивши обставини, які мають значення для справи, суд правильно визначив характер правовідносин сторін, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильність рішення суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що під час вирішення первісного позову суд допустив порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи відповідача, які узгоджуються з поясненнями державного реєстратора, про те, що на час державної реєстрації за ОСОБА_3 права оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному земельному кадастрі були відсутні відомості про речові права інших осіб на земельну ділянку не спростовують висновків суду.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2019 року без змін.

     Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді А. М. Головань

С. І. Мурашко