УХВАЛА
02 березня 2020 року 
м. Київ
Справа №  920/816/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020
(головуючий - Калатай Н.Ф., судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.)

та рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2019
(суддя Котельницька В.Л.)

у справі №920/816/19 

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон"

про стягнення 171 386,86 грн,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 та рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2019 у справі №920/816/19, разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз України", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Предметом спору у цій справі є стягнення пені у сумі 66 531,93 грн., 3 % річних в сумі 25 957,97 грн. та інфляційних втрат в сумі 78 896,96 грн., нарахованих за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором постачання природного газу № 5165/1617-ТЕ-29 від 10.10.2016.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26.09.2019 у справі № 920/816/19 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1,00 грн пені, 25 957,97 грн суму 3% річних, 78 896,96 грн інфляційних втрат, в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020, рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2019 у справі №920/816/19 змінено. Стягнуто з відповідача на користь позивача пеню в сумі 1 грн, 3 % річних в сумі 19 871,05 грн, інфляційні втрати в сумі 62 601,63 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 235, 07 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Оскільки предметом позову у цій справі є стягнення 171 386,86 грн, нарахованих за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором постачання природного газу № 5165/1617-ТЕ-29 від 10.10.2016, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2020 рік - 210 200,00 грн), тому у розумінні ГПК України справа №920/816/19 є малозначною.

Крім того, ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.08.2019 встановлено, що справа №920/816/19 відноситься до категорії малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч. "с" ст. 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 2 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

В касаційній скарзі АТ "НАК "Нафтогаз України" зазначає про наявність підстав для відкриття касаційного провадження передбачених пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. 

В обґрунтування вказаного скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані судові рішення щодо зменшення розміру пені, проігнорували висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №202/3351/14-ц щодо застосування ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, а тому зазначене має фундаментальне значення для формування єдиної судової практики та становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан учасників цього ринку.

Проте наведені у касаційній скарзі доводи про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, що передбачені пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи. Однак незгода із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить, що зазначена справа становить значний суспільний інтерес або про її винятковість для АТ "НАК "Нафтогаз України".

Водночас посилання скаржника на правову позицію, викладену у вищевказаній постанові Верховного Суду, колегією суддів не приймаються, з огляду на те, що правовий висновок у цій справі, не доводить наявності неоднакового застосування судом одних і тих самих норм матеріального права, а свідчить лише про наявність у цих справах різних істотних обставин, підтверджених/непідтверджених належними та допустимими доказами, в залежності від яких і були постановлені відповідні судові рішення.

Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд, розглянувши доводи, викладені у касаційній скарзі дійшов висновку про відсутність передбачених пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника, то клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не розглядається.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 08.02.2020), Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 та рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2019 у справі №920/816/19.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    Н.М. Губенко

                                                                                                    В.І. Студенець