ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
24 грудня 2019 року 	м. Дніпро	справа № 160/9275/18	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року (головуючий суддя Олійник В.М.)
у справі  № 160/9275/18
за позовом    ОСОБА_1 
до  Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Первинна професійна спілка «Правозахисники країни»
про  визнання незаконним та скасування наказу, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 539 від 25 квітня 2018 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за втрату патрону. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а також відповідачем  порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Позивач стверджує, що патрон, як зазначено в наказі,    втрачений не був, а залишився в кімнаті для зберігання зброї. Акт про втрату патрону не складався.
Крім того, позивач зазначив, що висновок службового розслідування було затверджено без    його письмових пояснень в рамках службового розслідування. Про початок проведення службового розслідування    не повідомляли.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 в задоволенні позову відмовлено.
Суд виходив з того, що службовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2018 заступаючи на нічне чергування, під час отримання вогнепальної зброї та двадцяти восьми набоїв до неї в спеціально обладнаній кімнаті Управління позивач внаслідок необачливого поводження з боєприпасами допустив втрату одного патрона калібру 9 мм, чим порушив вимоги законодавства. Позивач, склавши Присягу, добровільно взяв на себе зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення її вимог буде притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Крім того, суд зазначив, що наказом ДПП від 20.11.2017 № 1757 позивачу раніше вже було оголошено усне зауваження за інший дисциплінарний проступок, тому суд дійшов висновку, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани є законним та обґрунтованим. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить  скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга фактично мотивована доводами викладеними в позовній заяві.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Згідно ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно ст. до п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України, утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень, берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень, дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення, сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції, під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно п. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 поліцейські повинні неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Отже, працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби, виконувати законні накази та розпорядження, зокрема, щодо порядку несення служби.
Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме: невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
На час виникнення спірних правовідносин процедура притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначена Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, яка діяла на той час.  
Згідно п. п. 2.1,    2.5 вказаної Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс. 
Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.
Відповідно до п. 2.6 Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.
Пунктами 5.1, 5.2 Інструкції визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.
Відповідно до п. 5.3 Інструкції завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи,  позивач -   ОСОБА_1   - проходить службу в управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції   на посаді поліцейського.
Наказом ДПП № 539 від 25.04.2018 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування від 24.04.2018, який складено за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу ДПП від 29.03.2018 № 1413.
Як вбачається із змісту наказу № 539 від 25.04.2018, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став виявлений факт порушення позивачем  вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, п. п. 1, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», пп. 3 п. 6 розділу 1, пп. 6 п. 1 розділу 3, п. 1 розділу 4 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 лютого 2016 року № 70, абзацу 1, 2 пункту 1 частини II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у втраті 26.03.2018 набою 9 мм до вогнепальної зброї.
26.03.2018 командиром роти № 3 батальйону № 2 Управління ОСОБА_3 складено рапорт, в якому зазначено, що 26.03.2018 близько 20 год. 00 хв. в кімнаті отримання зброї Управління нею було виявлено бойовий патрон 9 мм, який знаходився в правому кутку кулеуловлювача. Також в рапорті зазначено, що знайдений патрон було передано черговому інспектору з озброєння та сповіщено відповідального.
Також 26.03.2018 заступником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління Козубом В. М. складено рапорт, згідно якому він 26.03.2018 заступив відповідальним по Управлінню. Під час отримання зброї батальйоном № 2 Управління близько 20 год. 00 хв. командиром роти № 3 батальйону № 2 Управління ОСОБА_3 виявлено бойовий патрон 9 мм, який знаходився в правому кутку кулеуловлювача, після чого сповіщено його ( ОСОБА_4 ), а патрон передано черговому інспектору відділу озброєння.
26.03.2018 інспектором відділу озброєння Управління ОСОБА_5 складено рапорт про те, що 26.03.2018 під час видачі зброї батальйону № 2 Управління приблизно о 20 год. 00 хв. командиром роти № 3 батальйону № 2 Управління ОСОБА_3 виявлено бойовий патрон 9 мм, який знаходився в правому кутку кулеуловлювача, після чого зазначений патрон було передано йому ( ОСОБА_5 ) на зберігання.
27.03.2018  начальником відділу озброєння Управління ОСОБА_8 складено рапорт, в якому зазначено, що 27.03.2018 до відділу озброєння надійшов рапорт інспектора відділу озброєння Управління ОСОБА_7, відповідно до якого 27.03.2018 близько 10 год. 00 хв. ним під час приймання вогнепальної зброї та набоїв до неї у поліцейського ОСОБА_1 було виявлено нестачу одного набою 9*18 мм до ПМ.
У зв`язку із наведеним   інспектором-черговим відділу чергової служби Управління ОСОБА_9 за вих. № 674 від 27.03.2018 на адресу Департаменту патрульної поліції направлено спецповідомлення за фактом відсутності набою при здачі 27.03.2018 табельної вогнепальної зброї поліцейським Управління. Відповідно до зазначеного спецповідомлення, 27.03.2018 під час прийому табельної вогнепальної зброї у нічної зміни інспектором відділу озброєння ОСОБА_7 виявлено відсутність одного набою до пістолета у поліцейського ОСОБА_1 . При огляді табельної вогнепальної зброї вказаного поліцейського слідів використання чи застосування зброї не виявлено. Причину відсутності одного набою ОСОБА_1 пояснити не зміг.
На підставі вказаного факту наказом начальника Департаменту патрульної поліції призначено службове розслідування.
18.04.2018 листом за вих. № 3741/41/19/03-2018 у зв`язку із проведенням службового розслідування позивача запрошено з`явитись до уповноваженої особи Управління для надання письмових пояснень щодо обставин втрати ним набою, що свідчить про обізнаність позивача про проведення відносно нього відповідного службового розслідування.
В ході службового розслідування 20.04.2018 від позивача отримано письмові пояснення за фактом відсутності одного патрону 9 мм під час здачі 27.03.2018 вогнепальної зброї та набоїв до неї. 
Відповідно до змісту письмового пояснення, позивач не заперечує факт не доукомплектування ним одного з магазинів до вогнепальної зброї та неможливості повернути до відділу озброєння набої в кількості, в якій вони були отримані ним перед заступанням на чергування. 
Під час проведення відповідачем службового розслідування переглянуто відеозапис з нагрудного відеореєстратора №      004489 від 27.03.2017, на якому зафіксована здача вогнепальної зброї і боєприпасів в присутності посадових осіб Управління, зокрема розряджання магазину позивачем. З вказаного відеозапису вбачається, що після розряджання магазину позивач повідомив т.в.о. начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ОСОБА_10, що він не може здати видані йому двадцять вісім набоїв у зв`язку з тим, що один набій було ним залишено під час озброєння перед заступанням на чергування.
Також під час проведення службового розслідування переглянуто відео з камери спостереження, розташованої у кімнаті озброєння. Даним відеозаписом зафіксовано отримання позивачем вогнепальної зброї та набоїв, споряджання позивачем магазинів до пістолету, а також подальше виявлення одного патрону 9мм та передачу його інспектору відділу озброєння.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність в діях відповідача порушень процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 
Разом з тим апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за встановленим відповідачем фактом. 
Як вбачається з матеріалів справи, у висновку службового розслідування та наказі відповідача  від 25.04.2018 № 539 наведено наступну підставу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності: втрата набою 9 мм до вогнепальної зброї. 
Отже, для вирішення даного спору по суті необхідним є з`ясування наявності обставин, визначених відповідачем в якості підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тобто  наявності в діяннях позивача складу визначеного позивачем дисциплінарного проступку.
В спірному випадку, за наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що 26.03.2018 позивач  отримав в спеціально обладнаній кімнаті Управління вогнепальну зброю та двадцять вісім набоїв до неї, але, споряджаючи патрон до магазину, не відчув, що один бойовий патрон 9 мм не був споряджений, а залишився в правому кутку столу-кулеуловлювача в кімнаті видачі ті приймання зброї Управління, внаслідок чого цей патрон був переданий наступним за позивачем  поліцейським, який споряджав зброю, до кімнати зберігання вогнепальної зброї під рапорт. 
Отже, позивач приступив до виконання службових обов`язків без одного патрону до вогнепальної зброї, який залишився в кімнаті видачі ті приймання зброї управління і потім був переданий наступним за позивачем  поліцейським, який споряджав зброю, черговому інспектору з озброєння на зберігання. 
Кваліфікуючи такі дії позивача як втрата набою до табельної вогнепальної зброї, відповідач, разом з тим,  в наданих суду поясненнях, вірно зазначив, що тлумачення терміну «втрата бойових припасів» у чинному законодавстві України відсутнє.
Посилаючись на ст.413 Кримінального Кодексу України, яка передбачає наявність
кримінальної відповідальності за втрату військового майна, відповідач застосував поняття втрати як вихід предметів із володіння військовослужбовця, у зв`язку з чим він позбавляється можливості користуватися ними.
Апеляційний суд погоджується з доводами відповідача, що втрата - це вихід предметів із володіння особи, втім, вважає, що в спірному випадку позивач фактично не був позбавлений можливості користуватися набоєм (патроном), оскільки цей патрон не вибув із володіння управління патрульної поліції, залишився в кімнаті видачі ті приймання зброї управління, а потім був переданий до місця зберігання вогнепальної зброї.  На підтвердження цього свідчить і те, що за цим фактом акт про втрату патрону до вогнепальної зброї відповідачем не складався.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що відповідачем не доведено в установленому порядку факту втрати позивачем бойового набою до табельної вогнепальної зброї. 
Отже, визначений в оскаржуваному наказі від 2.04.2018 № 539 склад дисциплінарного проступку, фактично в діях позивача відсутній, внаслідок чого апеляційний суд вважає, що цей наказ не відповідає вимогам, визначеним в ч.2 ст.2 КАС України,  тому не є законним, підлягає скасуванню в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1.
Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову. 
Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 160/9275/18 скасувати, прийняти нове рішення.
Позов задовольнити.   
Визнати незаконним та скасувати наказ № 539 від 25 квітня 2018 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко