ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 26 лютого 2020 р. року	Справа № 520/10780/18	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Катунова В.В.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Бершова Г.Є. ,
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні        заяву        представника позивача Калугіна О.Ю.        про винесення додаткового судового рішення        в адміністративній справі                                                         №                             520/10780/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна"        до Харківської міської ради треті особи:   Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради,        Департамент земельних відносин Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_1               

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від   02.10.2019   адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Харківської міської ради (майдан Конституції, 7, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ 04059243), яка полягає у не розгляді клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (вул. Велика Панасівська, б. 101, корпус В-2, кімната 8, м. Харків, 61017, код ЄДРПОУ 32778133) за вих. № 29 від 07.06.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в порядку та у строки, що встановлені статтею 123 Земельного кодексу України.
Зобов`язано Харківську міську раду (майдан Конституції, 7, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ 04059243) розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (вул. Велика Панасівська, б. 101, корпус В-2, кімната 8, м. Харків, 61017, код ЄДРПОУ 32778133) за вих. № 29 від 07.06.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Харківська міська рада, Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради,     звернулися до суду з апеляційними скаргами.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року апеляційні скарги Харківської міської ради, Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради   залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 року по справі № 520/10780/18   залишено без змін.
07.02.2020 представником позивача  подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення по справі №520/10780/18 щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених ТОВ "Фортуна" на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
26.02.2020 представником Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Харківської області подано клопотання про зменшення судових витрат.
У судовому засіданні представник позивача  наполягав на задоволенні даної заяви.
Представник третьої особи- Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Харківської області, просив зменшити розмір судових витрат, у зв`язку із неспіврозмірністю із складністю справи, з часом, витраченим на виконання відповідних робіт та відсутністю публічного інтересу до справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, дослідивши письмові докази у справі, прийшла до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на наступне.
Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Так, за визначенням ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, закон встановлює право особи на відшкодування витрат на правничу допомогу та можливість зменшення розміру таких виплат за обґрунтованим клопотанням іншої сторони. Можливість звільнення від відшкодування понесених судових витрат законом не передбачено.
Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Так, для цілей розподілу судових витрат враховується:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Одночасно, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У свою чергу, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною сьомою статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI).
Аналізуючи вищезазначені положення колегія суддів приходить до висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
З матеріалів справи вбачається, що правову допомогу позивачу у справі №520/10780/18 у Другому апеляційному адміністративному суді було надано адвокатом Калугіним О.Ю.  на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 02.01.2019 року .
Додатковою угодою від 30.12.2019  №1 до Договору про надання юридичних послуг та (правничої) допомоги від 02.01.2019  до п.6.1 розділу 6  внесено зміни та викладено в наступній редакції: "Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2020 року включно".
На підтвердження судових витрат на правову допомогу позивачем надано:
-завдання №11 від 25.11.2019 до договору про надання юридичних послуг та правничої (правої) допомоги №б/н від 02.01.2019 
-акт №2/20 приймання - передачі виконаних робіт від 05.02.2020
Як вбачається з акту наданих послуг по справі № 520/10780/18 від 05.02.2020 позивачу надавались наступні послуги: 
-правовой аналіз фактичного та нормативно-правового обґрунтування апеляційних скарг із складанням відзиву на кожну прийняту до розгляду апеляційну скаргу з урахуванням сучасної судової практики;
-формування та подача відзивів та додаткових документів;
-поштові витрати та витрати на участь у судових засіданнях із наданням додаткових пояснень - 10.12.2019, 14.01.2020 та 04.02.2020.
На підтвердження понесення  витрат на правову допомогу представником позивача надано  квитанцію про оплату витрат від 11.02.2020 № 1912.
Колегія суддів зауважує, що фактично зміст послуг адвоката, наданих в рамках правничої допомоги під час апеляційного розгляду справи № 520/10780/18, зводиться до складення письмових відзивів на апеляційні скарги відповідача та участі представника позивача в трьох  судових засіданнях.
Так, на переконання суду, дії щодо підготовки відзивів на апеляційну скаргу не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребували тривалого часу та надмірних зусиль адвоката, оскільки справа, по якій адвокатом надано послуги, є   справою незначної складності.
Водночас, колегія суддів враховує, що факти складення та подання представником позивача відзивів на апеляційні скарги та участі представника позивача у судових засіданнях суду апеляційної інстанції 10.12.2019, 14.01.2020, 04.02.2020  підтверджені документально.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, враховуючи  заяву відповідача   про зменшення розміру  витрат  на правничу допомогу, предмет позову  та незначну складність  справи,  колегія суддів вважає, що обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання правової допомоги у цій справі на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції   є сума 4000 грн., яка і підлягає відшкодуванню за рахунок  бюджетних асигнувань Харківської міської ради.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

          Заяву      представника позивача Калугіна О.Ю. - задовольнити частково.
          Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7,      ЄДРПОУ 04059243) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" ( 61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 101, корпус В-2, кімната 8, ЄДРПОУ 32778133 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Катунов В.В.	
Судді	   	Григоров А.М.    Бершов Г.Є.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  02.03.2020 року