ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року                                                                                  Справа №  904/3996/19

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,                                        
суддів – Подобєда І.М., Широбокової Л.П.,
при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу    приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 у справі №904/3996/19 (суддя Кеся Н.Б.) за заявою приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про розстрочення виконання рішення у даній справі
за позовом приватного підприємства "Професіонал-І", м.Кам`янське Дніпропетровська об-ласть
до приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м.Кам`янське Дніпропетровська область
про    стягнення 1542233грн.34коп.

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 приватному акціонерному товариству (далі – ПрАТ) "Дніпровський металургійний завод" відмовлено в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровсь-кої області від 12.11.2019 у справі №904/3996/19 строком на 12 місяців;
     - при винесенні ухвали господарський суд виходив з того, що відповідачем не підтверджено належними доказами наявності виняткових обставин, що ускладнюють виконан-ня рішення суду або роблять його неможливим, а також з того, що відповідачем не надано доказів наявності у нього можливості виконувати рішення суду протягом 12 місяців;
          - не погодившись з винесеною з ухвалою, ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення господарським судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи просить цю ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу та задовольнити заяву  товариства про розстрочення виконання рішення;
- у поданій скарзі йдеться про те, що у зв`язку з кризовою ситуацією  в металургійній галузі в цілому та збитковістю роботи з причин негативної цінової кон`юнктури на ринку металопрокату та високих цін на залізорудну сировину товариство було змушене призупинити, а в деяких випадках – зупинити виробництво товарної продукції основними цехами, що змусило керівництво ввести чотирьохденний робочий тиждень, а починаючи з жовтня 2019 року у більшості структурних підрозділів призупинити роботу шляхом встановлення простою працівникам та законсервувати основні засоби, про те, що товариством долучені до матеріалів справи «Звіт про фінансові результати за 6 місяців 2019 року» та «Звіт про фінансові результати за 9 місяців 2019 року», з яких вбачається, що за 6 місяців 2019 року воно мало збитки в сумі 511053000грн., а за 9 місяців  2019 року ? вже в сумі 802224000грн., про те, що згідно з довідкою товариства кредиторська заборгованність останнього станом на 31.10.2019 становить 5137517000грн., про те, що одночасне та повне виконання рішення у даній справі призведе до зупинення виробничої та господарської діяльності товариства та, як наслідок, до порушення ним зобов`язань перед працівниками та бюджетами всіх рівнів, а також про те, що розстрочення виконання судового рішення спрямовано виключно на забезпечення його повного виконання та запобігання банкрутству товариства і це не було враховано господарсь-ким судом;
- представник скаржника в судове засідання не з`явився;
- позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судовому засіданні проти скарги заперечує  та звертає увагу на те, що станом на момент розгляду скарги рішення господарського суду у даній справі виконано ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у справі    №904/3996/19 позов приватного підприємства «Професіонал-І» задоволено частково, з ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" на користь позивача стягнуто основний борг в сумі 1127441грн.90коп., інфляційні втрати в сумі 95899грн.86коп., три проценти річних в сумі 36234грн.68коп.,   пеню в  сумі 158686грн.86коп.   та судові витрати в сумі 21273грн.95коп., в решті в позові відмовлено.
27.11.2019 ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просило розстрочити виконання вказаного рішення господарського суду рівними частинами строком на 12 місяців.
В обгрунтування заяви покладені обставини щодо важкого фінансового становища відповідача, обумовленого зростанням вартості сировини, енергетичних ресурсів та падіння світових цін на ринку металопродукції, у зв`язку з чим, останній, фактично працює у збиток, тому наявні об`єктивні обставини, які не залежать від відповідача та водночас ускладнюють виконання рішення у даній справі без розстрочення, а примусове і одночасне стягнення всієї суми боргу призведе до негативних і непередбачуваних наслідків, щодо необхідності повного зупинення доменної печі №3, яка виконувала одну з головних ролей в технологічному процесі металургійного виробництва при виплавці чавуну, що є основним проміжним продуктом в процесі отримання кінцевого продукту – сталі для виготовлення продукції товариства, щодо своєчасної  виплати заробітної плати, податків, а також щодо неможливості внаслідок наведе-них обставин одночасного та повного виконання рішення;
- інші обставини, на які відповідач посилався у вказаній вище заяві є ідентичними з обставинами, викладеними в його апеляційній скарзі.
За результатами розгляду заяви відповідача господарським судом винесена оскаржу-вана ухвала.
Відповідно до ч.1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.
Ч.ч. 3-5 ст. 331 названого Кодексу встановлено, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до п. 2. рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Розстрочення виконання рішення    має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Підставою, зокрема, для    розстрочення виконання рішення    можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.
Згідно з ст. 73  Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ч.1 ст.74 та ч.1 ст.76   названого Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
На підтвердження обставин щодо необхідності розстрочення виконання рішення до відповідної заяви відповідачем надані: копія звіту про фінансові результати за 6 та 9 місяців 2019 року, копії наказів №355 від 28.05.2019 "Про зміну суттєвих умов праці у зв`язку зі зміною в організації виробництва та праці в частині встановлення неповного робочого часу", №662 від 30.09.2019 "Про консервування основних засобів ПАТ "ДМЗ", №682 від 03.10.2019 "Про зупинку доменної печі №3 №12922" та копію довідки №106/389 від 07.11.2019 про розмір кредиторської заборгованості.
Між тим, перелічені докази не є належними та достатніми в розумінні положень наве-дених вище процесуальних норм, які б підтверджували наявність фактичних обставин для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення у даній справі.
Обставини щодо важкого фінансового стану, в розумінні   ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, не є тими виключними обставинами, які б надавали підстави для розстрочки виконання рішення суду, адже їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб`єкта господарювання – відповідача.
Разом з тим, відповідачем не доведено, що вказані вище обставини були утворені з об`єктивних та незалежних від нього обставин.
          Відповідачем не надано також і доказів того, що він зможе виконувати рішення суду протягом 12 місяців.
          Крім того, наявність у відповідача значної кредиторської заборгованності перед іншими особами, окрім позивача, свідчить про ймовірність загрози невиконання рішення суду у даній справі.
Також при розгляді заяви відповідача господарським судом цілком вірно врахована відсутність згоди стягувача для надання розстрочки виконання рішення.
Тому відмова господарського суду в задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення на 12 місяців є правомірною.
Отже ухвалу господарського суду слід залишити без змін.
Доводи скаржника не спростовують наведених вище висновків по суті розгляду заяви про розстрочення виконання рішення у справі.
Керуючись ст.ст. 255, 269,    271,    276,    282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
   -    ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 у справі №904/3996/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;
    - постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає;
       -    повна постанова складена 15.01.2020

Головуючий суддя                                                                                І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                             І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                              Л.П. Широбокова