ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 р.	Справа № 440/2728/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старосуда М.І.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Мінаєвої О.М. ,
при секретарі судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 18.10.19 року по справі № 440/2728/19
за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба      
до    ОСОБА_1                                       
про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 117299,52 грн. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою  задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для відшкодування витрат на утримання під час навчання, оскільки відповідач не був поновлений на посаді курсанта, з якої його було відраховано.  
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та  перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.08.2018 року. 
03.09.2018 між Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба та молодшим сержантом ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) на посаді курсанта. З підписанням контракту відповідач погодився, зокрема, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодовувати Міністерстві оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".  
24.01.2019 відповідач подав рапорт про його відрахування з числа курсантів ХНУПС з огляду на розірвання контракту через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. При цьому відповідач зазначив, що погоджується відшкодувати державі вартість навчання. 
Наказом начальника ХНУПС  від 23.04.2019 №108 відповідача відраховано від подальшого навчання через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу; достроково, з 24.04.2019 припинено чинність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, укладеного з відповідачем, а також вирішено утримати суму в розмірі 117299,52 грн. за період навчання в університеті.
24.04.2019 позивачем складний розрахунок №270 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , зі змістом якого того ж дня ознайомлено відповідача. При цьому відповідачем зазначено про неможливість відшкодування коштів за навчання з огляду на скрутне матеріальне становище. 
29.08.2019 між Міністерством оборони України в особі начальника 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України та ОСОБА_1 укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та старшинського складу.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.08.2019 №65-РС молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та призначено курсантом навчального взводу зв`язку навчальної роти зв`язку навчального батальйону зв`язку.
Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у вищезазначеному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що, оскільки відповідач був відрахований з вищого навчального закладу з посади курсанта, а з 29.08.2019 року прийнятий на військову службу за контрактом осіб сержантського та старшинського складу та призначений курсантом навчального взводу зв`язку навчальної роти зв`язку навчального батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_2 , тому у нього відсутній обов`язок щодо відшкодування вказаних витрат. Також суд врахував, що на час навчання та розірвання контракту відповідач вже мав статус учасника бойових дій та на нього поширювалися гарантії щодо надання державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, виходячи з наступного.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.  
Відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232, з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини 2 статті 23 цього Закону.
Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку - частина десята статті 25 Закону № 2232.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 (далі Порядок № 964).
Відповідно до пункту 3, 6 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з, зокрема, грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням. Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку - пункт 7 Порядку № 964.
Разом з цим, як визначено пунктом 9 Порядку №964, у разі поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу або звільнена з військової служби, на посаді курсанта, особи офіцерського складу стягнення суми витрат припиняється. 
Як підтверджено матеріалами справи, 23.04.2019 відповідач відрахований з Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з посади курсанта, а  29.08.2019 він прийнятий на військову службу за контрактом осіб сержантського та старшинського складу та призначений курсантом навчального взводу зв`язку навчальної роти зв`язку навчального батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_2 (м. Полтава).
Пункт 9 Порядку №964 не містить застереження щодо необхідності поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу, на посаді курсанта у тому самому навчальному закладі. 
Натомість, частиною другою статті 25 Закону №2232-ХІІ передбачено, що підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися як у вищих військових навчальних закладах, так і у військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. 
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_1 було відраховано з навчання з посади курсанта і, що його поновлено на військовій службі саме на посаді курсанта, тому у нього відсутній обов`язок з відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з його утриманням у ХНУПС. 
Окрім того, колегія суддів зазначає, що ще до укладення контракту від 03.09.2018 ОСОБА_1 з 07.08.2018 року набув статусу ветерана війни - учасника бойових дій та, відповідно, з вказаного часу користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон № 3551) встановлено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Гарантії щодо надання державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, на відповідача як учасника бойових дій поширюються, відповідно до частини сьомої та восьмої статті 12 Закону № 3551, якою передбачено, що держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді, зокрема, повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.
У відповідності зі статтею 13 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці мають право на навчання (у тому числі на отримання післядипломної освіти) у військових навчальних закладах, відповідних підрозділах підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації військовослужбовців. Військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу після здобуття базової або повної вищої освіти за державним замовленням, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби після проходження ними строку служби, який дорівнює часу їхнього навчання для здобуття попередньої вищої освіти. Іншим категоріям військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби в порядку, визначеному відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Враховуючи встановлені обставини справи та зумовлені ними нормативно-правове обґрунтування спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року по справі № 440/2728/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, а у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 		М.І. Старосуд	
Судді	   	Я.М. Макаренко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  19.02.2020 року